איש_ספר כתב:מש"כ בשם החזו"א. בררתי והמשפחה לא יודעת. וטל"ח. ש"ש.
צונאמי כתב:איש_ספר כתב:עתניאל בן קנז כתב:וסיפור פיקנטי ששמעתי בשם א' הנוכחים.
פעם בא מישהו ראה בספרו של הרבי מקומרנא, שכל מי שאינו מניח תפילין דרבינו תם הוא בכלל 'קרקפתא דלא מנח תפילין' על כל מה שמשתמע...
הוא 'הזדעזע', ורץ 'להלשין' לחזון-איש, שמצא כזאת בספר.
החזון איש הרגיעו בחיוך, וענה: הלא יש מהראשונים שסוברין כך!
השואל שאל בפליאה מיהו.
ענה החזון איש - 'רבינו תם'.
דוגמא מובהקת איך אפשר להפוך סיפור כחומר ביד היוצר.
כפי הנשמע הסיפור היה הפוך: סיפרו לחזו"א בהתפעלות שהקומארנער אומר שמי שלא מנית תפילין דר"ת הוא קרקפתא וכו', החזו"א התבטא בחיוך, נו, גם ר"ת סבור כך. כלומר בלשון עדינה, הוא המעיט בחשיבות דברי הקומרנער.
ידוע לי מנכדי ר' אביש זיס, שהחזו"א לא היה כ"כ שבע רצון מהדפסת הספר. (ר' אביש היה בא מידי פעם לחזו"א) אם זה חשוב אברר פרטים מדויקים יותר אצל המשפחה.
נו באמת,
רבינו תם אחז שרש"י היה קרקפתא דלא מנח תפילין??
צופר הנעמתי כתב:צונאמי כתב:תורה שבעל פה כתב:עמוד 96: כמו מפיבעל - מפיבשת.
.
כנראה טעות, והכוונה אשבעל - איש בושת.
או מפיבושת - מריב בעל.
וירטואלי כתב:ראה בקובץ אגרות לחזו"א ח"ג שתמה דר' חייא שהיו תפילין שלו תפורות בכיתנא [מכות יא] אטו היה קרקפתא דלא מנח תפילין? וכתב שם דקודם שנקבעה ההלכה דלא כוותיה אלו ואלו דא"ח ואין כאן פסול בתפילין.
מלח הארץ כתב:תודה הרב אלחנן סמט מוכיח שהצעת אינה מדבקת מן האמור בנעמן שהיה אדונו המלך נשען על כתפו תמיד, וזו ראיה שאין עליה תשובה!
צופר הנעמתי כתב:מלח הארץ כתב:תודה הרב אלחנן סמט מוכיח שהצעת אינה מדבקת מן האמור בנעמן שהיה אדונו המלך נשען על כתפו תמיד, וזו ראיה שאין עליה תשובה!
נשען עליו לאחר שהתרפא. היכן ראית שנשען עליו כשהיה מצורע?
מלח הארץ כתב:צופר הנעמתי כתב:מלח הארץ כתב:תודה הרב אלחנן סמט מוכיח שהצעת אינה מדבקת מן האמור בנעמן שהיה אדונו המלך נשען על כתפו תמיד, וזו ראיה שאין עליה תשובה!
נשען עליו לאחר שהתרפא. היכן ראית שנשען עליו כשהיה מצורע?
יואיל נא לעיין בפסוקים ותסור תמיהתו כלא היתה!
מלח הארץ כתב:בכל מקרה הגישה שלך מסוכנת למדי (מדרון חלקלק) שהרי לפי זה נאמר גם שסקילה [שהיא בודאי עונש יותר קיצוני מקציצת יד] היא גם עונש חריג שאינו נוהג בד"כ אלא רק במקרי קיצון, ובודאי שזוהי סטיה מן הדרך הישרה שכל עונשי התורה הם נכונים בכל מצב ואינם נתונים לשיקול דעת בית הדין.
מלח הארץ כתב:"חיים ותורה ביחד"
מלח הארץ כתב
עמ' 463 נקט שהצרעת מדבקת. אמנם כבר דחו פרשנים וחוקרים בשתי ידים את הדעה הזאת כאילו ריחוק המצורע הוא כדי שלא ידבק (עי' רשר"ה למשל), ויסודה בתרגום מוטעה של מחלת ההנסן כצרעת.
עיון בכל הפרשה של ריחוקו ותיגלחתו והריסת הבית שישנו גם רובד של הדבקה בטומאת הצרעת והדברים לא סותרים את הפרשנות של הטומאה הקלאסית שמוות הוא גם טומאה וההידבקות הפיזית מחוברת עם ההידבקות הרעיונית לטומאה.
נ.ב. הערות של מלח הארץ רציניות ובמיוחד דרכו של המחבר כמו רבים מחבריו לבחור את החוקרים לפי מה שמסתדר.
תודה
הרב אלחנן סמט מוכיח שהצעת אינה מדבקת מן האמור בנעמן שהיה אדונו המלך נשען על כתפו תמיד, וזו ראיה שאין עליה תשובה!
מלח הארץ כתב:תודה הרב אלחנן סמט מוכיח שהצעת אינה מדבקת מן האמור בנעמן שהיה אדונו המלך נשען על כתפו תמיד, וזו ראיה שאין עליה תשובה!
קומי_אורי כתב:בנושא הצרעת, נראה לי ששכחתם שאתם מדברים על דיקטטור בתקופה הקדומה, האפשרות שעבדו ידבק ממנו וימות לא ענינה אותו בכי הוא זה, אם אנטונינוס לקח כל יום שני עבדים שילוו אותו במערה ובסיום הטיול חיסל אותם כדי שלא יספרו, חשבתם שנעמן יתחיל לשרת את עצמו מתוך דאגה למשרתיו? ימות משרת אחד, יבא אחר במקומו.
אוצר החכמה כתב:הדיון פה על מוסריותה של התורה בציוויה (ע"פ פשט) עין תחת עין נראה בעיני מוזר מאד. הרי התורה לא ציוותה להוציא את העין באמת שהרי דרש ההלכה הוא אמיתת דברי התורה וציוויה וכוונת הבורא. השאלה שאפשר לשאול היא מדוע התורה הציגה את זה באופן שיתפרש שע"פ פשוטו צריך להוציא את העין אע"פ שבאמת לא עושים כך ולא אמרה בפירוש שישלם ממון והתשובה היא כי התורה באה ללמד שבעצם היה ראוי לקצוץ את ידו של קוצץ יד חבירו וכאשר עשה כן ראוי שייעשה לו.
מצד שני גם הדיון המוסרי (שאותי אישית אינו מעניין כי מה שהתורה אומרת זה המוסרי והנכון, ולא בגלל שפעם חשבו כך ואינו תרבות המערב וכולי אלא כי מה שהתורה אומרת הוא אמיתי) הוא על מה שקורה בפועל באמת, כלומר גם המוסריות המערבית לא שוללת את התחושה שיש לאנשים שפושעים מסויימים צריכים למות בייסורים נוראים וכולי. רק המחשבה היא שמדינה מתוקנת לא יכולה בפועל לנהוג כך. כך שלא מובן על מה אתם בעצם מתווכחים.
לא הבנתי אתה טוען שבעצם ראוי לעשות זאת אבל מדינה מתוקנת לא יכולה לנהוג כך? למה לא?
יורה_דעות כתב:מפני כבוד ידי"נ הרה"ג המופלא 'אישי' שליט"א, אמרתי אשיבנו דבר.
ראשית באופן אישי, הלא נדרים ואף סוג' זו למדנו בחברותא בקיץ תשנז', וגם ד' רא"ש האלו נכתבו כבר אז בספר 'מעשה תורה' שקרית ושנית בו, ומדשתיק כל השנים האלו ש"מ הסכים, ומדוע חזר בו עתה?
שנית באופן עניני, עיינתי שוב בד' הרא"ש, ופירושך נאה. למרות שזה היה יכול להיות פי' טוב מאד, שגל של עצמות שנעשה עני, דהיינו שמרעבונו נעשה עור ועצמות.
נוטר הכרמים כתב:אני הקטן מזה זמן זמנים טובא משתדל להשתתף כאן רק בדברי תורה ממש, או בקשת / נתינת סיוע במידע נצרך וכד', ולא נוטל חלק בפולמוסים וויכוחים שונים. אך למקרא האיגרת הרצופה בזה מאת היורה דעות, אשר כמתלהלה יורה חצי לעז ובוז, כנגד אדם מורם מעם, ת"ח וצדיק מופלג, הג"ר מרדכי גרוס שליט"א, אשר גם גדול כוחו בזיכוי הרבים ובכל דבר שבקדושה, לא אוכל אחרישה. זו לא הפעם הראשונה ששמו כמטרה לחץ בשנאה כבושה המתפרצת בכל עת. מצוה וחובה למחות בקול גדול על כבוד התורה, כבוד חכמיה, עמליה, טהוריה וחסידיה. ודי בזה.
נ"ב, למוחים [באשכול זה] על כבודו של הרב יו"ד בכל עוז, נקרא להוכיח את כוונתם לשמים, להתעלות מעל השיקולים המפלגתיים הקטנוניים ועול החשבונות הרבים, ולומר למשחית הרף.
ציבור כתב:ואין להחציף פנים עם 'עתים חלים' וכו'.
יתר10 כתב:מיהו הגריפ"פ?
חזור אל “מטפחת ספרים ועיטור סופרים”
משתמשים הגולשים בפורום זה: שיג ושיח ו־ 179 אורחים