גם זו לטובה כתב:[א] אם בני עדות הרח לא הקפידו בזה מ"ט רבני מרביצים כ"כ קפידים בזה?
הרב יצחק יוסף -עיקר הטעם, דאנו סומכים על פריסת הטלית שהיא עיקר החופה, ודלא כשיטות הפוסקים דהיינו יחוד. ותדע, שהרי מנהג העולם דחופת נדה מהני, ודלא כהרמב"ם ומרן, ומשמע דהמנהג פשוט דחופה אינה יחוד ועוד, שאם יכנסו לחדר יחוד תצטרך הכלה לכסות ראשה
גם זו לטובה כתב:הרב יצחק יוסף -עיקר הטעם, דאנו סומכים על פריסת הטלית שהיא עיקר החופה, ודלא כשיטות הפוסקים דהיינו יחוד. ותדע, שהרי מנהג העולם דחופת נדה מהני, ודלא כהרמב"ם ומרן, ומשמע דהמנהג פשוט דחופה אינה יחוד ועוד, שאם יכנסו לחדר יחוד תצטרך הכלה לכסות ראשה
א"א להבליג על הסתירה- אם הטלית היא החופה, א"כ גם בלא חדר יחוד אין היתר ללכת בלא כיסוי הראש.
משולש כתב:גם זו לטובה כתב:הרב יצחק יוסף -עיקר הטעם, דאנו סומכים על פריסת הטלית שהיא עיקר החופה, ודלא כשיטות הפוסקים דהיינו יחוד. ותדע, שהרי מנהג העולם דחופת נדה מהני, ודלא כהרמב"ם ומרן, ומשמע דהמנהג פשוט דחופה אינה יחוד ועוד, שאם יכנסו לחדר יחוד תצטרך הכלה לכסות ראשה
א"א להבליג על הסתירה- אם הטלית היא החופה, א"כ גם בלא חדר יחוד אין היתר ללכת בלא כיסוי הראש.
אולי הדין של כיסוי ראש הוא רק לבעולה, ולכן חופה בלי יחוד הראוי לביאה לא אוסר להם בכיסוי ראש.
גם זו לטובה כתב:ואכן אצלינו בישיבה המעטירה "חזון עובדיה" אנו מנהיגים בכל תוקף שהבחורים לא יעשו חדר יחוד אחר החופה, וגם לא ילכו לחדר צדדי להצטלם באמצע החתונה, כי יש בכך מכשול, שמיד אחר שהחתן לוקח את החתן לחדר צדדי ומייחדנה לו, הכלה צריכה לכסות ראשה, אף אם לא היה יחוד גמור.
משולש כתב:גם זו לטובה כתב:הרב יצחק יוסף -עיקר הטעם, דאנו סומכים על פריסת הטלית שהיא עיקר החופה, ודלא כשיטות הפוסקים דהיינו יחוד. ותדע, שהרי מנהג העולם דחופת נדה מהני, ודלא כהרמב"ם ומרן, ומשמע דהמנהג פשוט דחופה אינה יחוד ועוד, שאם יכנסו לחדר יחוד תצטרך הכלה לכסות ראשה
א"א להבליג על הסתירה- אם הטלית היא החופה, א"כ גם בלא חדר יחוד אין היתר ללכת בלא כיסוי הראש.
אולי הדין של כיסוי ראש הוא רק לבעולה, ולכן חופה בלי יחוד הראוי לביאה לא אוסר להם בכיסוי ראש.
גם זו לטובה כתב:ואכן אצלינו בישיבה המעטירה "חזון עובדיה" אנו מנהיגים בכל תוקף שהבחורים לא יעשו חדר יחוד אחר החופה, וגם לא ילכו לחדר צדדי להצטלם באמצע החתונה, כי יש בכך מכשול, שמיד אחר שהחתן לוקח את החתן לחדר צדדי ומייחדנה לו, הכלה צריכה לכסות ראשה, אף אם לא היה יחוד גמור.
הרב יצחק יוסף- אצלינו בישיבה המעטירה "חזון עובדיה" אנו מנהיגים בכל תוקף שהבחורים לא יעשו חדר יחוד אחר החופה, וגם לא ילכו לחדר צדדי להצטלם באמצע החתונה, כי יש בכך מכשול, שמיד אחר שהחתן לוקח את החתן לחדר צדדי ומייחדנה לו, הכלה צריכה לכסות ראשה, אף אם לא היה יחוד גמור.
יעקובי כתב-
אולם בספר ילקו"י (שובע שמחות ח"א עמ' רמ"ח) כתב בזה"ל: "ואין לבן תורה ספרדי לשנות ממנהג רבותיו ואבותיו, שכבר כתבו גדולי האחרונים שמנהג מכוער הוא להתייחד מיד לאחר החופה".
ואולם לכשיבוקש הדבר בנימוקיו שם, מי המה גדולי האחרונים שכתבו כי מנהג מכוער הוא, כה נמצא (עמ' ר"נ): "ובפרט שהוא מנהג מכוער לעשות היחוד בפרהסיא מיד אחר החופה, וכמ"ש כעין זה בערוך השולחן (סי' נ"ה אות ט"ו), שהחופה היינו לשון כיסוי והבדל מאחרים, ובזה היא נשואה לגמרי, והביאה לא תעכב, והכל יודעים כלה למה נכנסה לחופה, אך אין צריך עדי יחוד ועשרה אנשים לברכות נישואין, ושתכף יבעול ומכוער הדבר, וכל מין חופה שנהגו לעשות זהו קנין הנישואין" וכו'. עכ"ל. (ההדגשות אינן במקור).
ומה מאד מתמיהים הדברים. ראשית כל, אין כאן כלל גדולי האחרונים! רק ספר יחיד מדורות האחרונים. וגם הוא כלל וכלל לא הזכיר כי יחוד בעלמא בסתר הינו מכוער ח"ו, רק אם יצריכו ביאה, ואיך ניתן ללמוד מזה לנ"ד. ומה מאד יש להצטער שעל חומרא קדושה של הב"ש (לחוש לסברת הרמב"ם והשו"ע) מזלזלים ח"ו בלשון "מנהג מכוער", בלתי שום מקור כלל! ובעוה"ר מאז נתפרסם הילקו"י נתקעו דבריו בראש ההמון, וכולם מצפצפים "מנהג מכוער, מנהג מכוער", ואנשי לבב נבוני דבר עיניהם רואות וכלות.
ארזי ביתר כתב:בברכה המשולשת כתב: נמחק
כמדומני, שיש בנטל"פ לכתוב זאת באתרא קדישא הדין.
גם זו לטובה כתב:יודע שרבני ה"מרביצים" מקפידים עד מאוד על חדר יחוד [כמנהג האשכנזים] ואילו הגרע"י הקפיד בדוקא שלא יעשו כן.[ולשיטתו סגי ביחוד אחרי החתונה]
ותמהתי על מה הרעש וקולות המלחמה?
[א] אם בני עדות המזרח לא הקפידו בזה מ"ט רבני ה"מרביצים" כ"כ מקפידים בזה?
[ב] לכ' פשוט שאין שום עניין להקפיד בדוקא שלא להחמיר בזה וא"כ למה נלחם ע"ז הגרע"י. [ביבי"ע לא ביאר כלל למה אסור אלא רק כותב ליישב מ"ט מ"ט סגי בחד יחוד לאחר החתונה, ובאמת שדבריו דחוקים, (עכ"פ כדי לעשות כן לכתחילה) והעיקר דסמך על המנהג.
[ג] ראיתי מביאים שס"ל לגרע"י שמכוער הדבר, וכמד' שאין לדבריו שום מקור.
[ד] ודע דהרבה מבנות הספרדים הולכות בלא כיסוי ראש ביום חתונתם, ועיקר טעמם משום דעדיין הוי ארוסה וכדהאריך בזה הגרע"י, ולפ"ז פשוט דאותם המחמירים להתייחד מיד אחר החופה, חייבים מיד בכיסוי ראש [ושמעתי כעת מאברך אחד, שמחד גיסא אשתו הלכה בלא כיסוי ראש כמנהג בית אביה, ומאידך החמיר כדעת רבותיו להתייחד מיד אחר החופה]
[ה] מסתברא דהגרע"י יצא בשצף קצף כדרכו בשאר דוכתא להעמיד בכל תוקף מנהג בני ספרד ולא לשנות למנהגי בני אשכנז.
אשמח לדעת מי האריך בסוגיא זו.
?????ר' יצחק יוסף - "אף מרבני אשכנז יש שקראו לבטל מנהג זה"
משולש כתב:משנה ברורה שלט סקל"ב:
ואך דבבתולה סגי אפילו ביחוד בעלמא מבע"י ולא בעינן דוקא יחוד הראוי לביאה ולכן אפילו אם היתה נדה או שבני אדם נכנסין ויוצאין שם באותו חדר ולא הוי יחוד הראוי לביאה אעפ"כ הוי חופה גמורה וקונה בבתולה קנין גמור למהוי כנשואה בכל הדברים.
גם זו לטובה כתב:?????ר' יצחק יוסף - "אף מרבני אשכנז יש שקראו לבטל מנהג זה"
גם זו לטובה כתב:משולש כתב:משנה ברורה שלט סקל"ב:
ואך דבבתולה סגי אפילו ביחוד בעלמא מבע"י ולא בעינן דוקא יחוד הראוי לביאה ולכן אפילו אם היתה נדה או שבני אדם נכנסין ויוצאין שם באותו חדר ולא הוי יחוד הראוי לביאה אעפ"כ הוי חופה גמורה וקונה בבתולה קנין גמור למהוי כנשואה בכל הדברים.
מבואר שם דבעינן יחוד אלא דלא בעינן יחוד הראוי לביאה, ונפק"מ דמהני אף בטמאה ובנכנסים ויוצאים, אולם הגרע"י הורה שלא יעשו כלל יחוד [הגרע"י ובנו הוכיחו דלא בעינן יחוד מהא דבנדה כו"ע מקילים, וכמובן שלהאמור זה אינו דלדעת הרבה אחרונים וכ"פ במ"ב מהני יחוד אף בנדה]
ברם מבואר בכל דברי המ"ב דל הנידון רק בחופה בער"ש, הא בעלמא סגי ביחוד (או ביאה) לאחר החתונה
משולש כתב:המקנה קונטרס אחרון סימן סב
"לפי מנהג אשכנז שנוהגין אחר החופה שברחוב מיד כשבאין לבית עושין סעודה ומברכין ז' ברכות קודם היחוד ע"כ צ"ל דס"ל דעיקר החופה מה שעושין ברחוב דאל"ה האיך שייך לברך ב"פ ז"ב קודם החופה".
דהיינו גם למנהג אשכנז היחוד הוא רק אחרי הסעודה.
ועיין מהרי"ל שהסיבה לייחוד הזה הוא בכלל לא לשם חופה אלא סתם כדי שיהיה לבו גס בה.
משולש כתב:והאם אתה חושד אותו בשקר??
מאיר סובל כתב:משנים קדמוניות הבנתי שכל הפלפולים אמת אבל אינם עיקר,
הסיבה לא לעשות חדר יחוד זה ענין של ניבול פה או הרהורים, בפרט לבחורים חברי החתן.
וזה החילוק בין אשכנזים לספרדים, והגרע"י ידע והכיר את הסיבה שבגינה הוא מורה לבטל חדר יחוד אחרי החופה. האשכנזים בדור שלפניו ידעו והכירו למה אין חשש. מר כי אתריה ומר כי אתריה ולא פליגי.
ויש גם יוצאים מן הכלל בתוך הציבור הזה והזה, אבל לא פלוג.
ה"מרביצים" רצו להשתכנז בכל מאודם, בעיקר בגישת החשיבה הישיבתית של תלמידיהם, ועבדו הרבה על שינוי החשיבה של תלמידיהם, ולכן נסוגו ממנהג הגרע"י וכל גדולי המזרח, ורצו לנהוג בענין זה כאשכנזים דוקא. כי זה מראה את מעמדם בהקשר ל"סיבה" כנ"ל.
ודוק.
לעומקו של דבר כתב:אבל לדעתי עיקר הטעם של הגרע"י הוא לטעמיה
דהנה כנודע קשה על כלות שלנו לילך במשתה נישואין שלהם בכיסוי ראש מבגד שהוא כעין גנאי להן
לכן להמקילים בפאה נכרית שפיר דמי ולובשות פאה נכרית
אבל בהיות שדעתו להחמיר בפא"נ כנודע,
על כן אם נעשה חדר ייחוד ודאי נעשה מכשול בפני הכלות הצנועות שילכו בשיער שלהן ללא כיסוי אף שהתייחדו ונשואות גמורות הן (כי אין רוצות לילך בכיסוי מבגד וכנ"ל)
ולכן תיקן שלא יתייחדו
אבל להמקילים בפא"נ אין למה לחשוש ואש"ה
(ואם תאמר הלא פא"נ בליל החתונה עצמה כמדומה שכן היקל, וא"כ יתייחדו וילכו בפא"נ, י"ל)
כ"ז בהנחה דאכן כיסוי ראש בליל הנישואין תלוי בזה, דחובה בנתייחדה ורשות בחופה גרידא ולא עיינתי כעת
לעומקו של דבר כתב:נער הייתי וגם זקנתי (עמו"ש), וכמעט לא ראיתי בחופות האשכנזים מי שמזכיר בדיבור או מחשבה על החדר ייחוד 'ראוי לביאה'
הכל יודעים (שזו האמת גם אם לא כל האמת) שהחדר ייחוד הוא עניין הלכתי של 'כונסה לביתו', ובד"כ אפילו לא זוכרים שמה שצריך דווקא חדר ייחוד הוא משום הנ"ל, אלא אך ורק משום הרגשה פשוטה שבכל אחד מבין שבהתייחדות לבדם יש מעשה נישואין
ולו"ד הייתי דן בקרקע שדווקא ההרעשה 'מכוער מכוער' על דבר שסוף סוף נוהגים בו הרבה כשרי ישראל היא זו שגורמת ההיפך מהנרצה
רב מנגיד אמאן דמקדש בביאה משום פריצות (ומוכרח שלא רואים את הביאה, אלא כמבואר שם דעדי יחוד הם עדי ביאה) וכשיש עשרות או מאות "עדי יחוד" כ"ש שהוא פריצות. ואין הולכים בזה ע"פ מה שחושבים האנשים אלא ע"פ התורה כנ"ל.
ישראל אליהו כתב:לעומקו של דבר כתב:אבל לדעתי עיקר הטעם של הגרע"י הוא לטעמיה
דהנה כנודע קשה על כלות שלנו לילך במשתה נישואין שלהם בכיסוי ראש מבגד שהוא כעין גנאי להן
לכן להמקילים בפאה נכרית שפיר דמי ולובשות פאה נכרית
אבל בהיות שדעתו להחמיר בפא"נ כנודע,
על כן אם נעשה חדר ייחוד ודאי נעשה מכשול בפני הכלות הצנועות שילכו בשיער שלהן ללא כיסוי אף שהתייחדו ונשואות גמורות הן (כי אין רוצות לילך בכיסוי מבגד וכנ"ל)
ולכן תיקן שלא יתייחדו
אבל להמקילים בפא"נ אין למה לחשוש ואש"ה
(ואם תאמר הלא פא"נ בליל החתונה עצמה כמדומה שכן היקל, וא"כ יתייחדו וילכו בפא"נ, י"ל)
כ"ז בהנחה דאכן כיסוי ראש בליל הנישואין תלוי בזה, דחובה בנתייחדה ורשות בחופה גרידא ולא עיינתי כעת
ולדעתו, שעדיין אינם נשואים, מדוע מברכים שבע ברכות בסוף הסעודה?
איך אפשר לברך שבע ברכות, ומאידך לא להצריכה כיסוי ראש?
כ"ז בהנחה דאכן כיסוי ראש בליל הנישואין תלוי בזה, דחובה בנתייחדה ורשות בחופה גרידא ולא עיינתי כעת
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 141 אורחים