המחקר כתב:מחפש מידע על הסבא של הגר"א, הרב אליהו משה גניחובסקי זצ"ל
ארי במסתרים כתב:המחקר כתב:מחפש מידע על הסבא של הגר"א, הרב אליהו משה גניחובסקי זצ"ל
באחד העיתונים ראיתי כתוב שהוא היה אביו והיה ח"כ מטעם המזרחי ומאידך מקורב לחזון איש
בפרשיית גיוס בנות לחם נגד גיוס בנות והחזו"א בירך אותו שיהיה לו בן תלמיד חכם.
ארי במסתרים כתב:המחקר כתב:מחפש מידע על הסבא של הגר"א, הרב אליהו משה גניחובסקי זצ"ל
באחד העיתונים ראיתי כתוב שהוא היה אביו והיה ח"כ מטעם המזרחי ומאידך מקורב לחזון איש
בפרשיית גיוס בנות לחם נגד גיוס בנות והחזו"א בירך אותו שיהיה לו בן תלמיד חכם.
המחקר כתב:היה מקורב לחזון איש או לאביו הרב מקוסובה זצ"ל?
באיזו תקופה נוצרה ההכרות ביניהם?
חכם באשי כתב:אשמח לקרוא מעשי רב נוספים על נשוא האשכול (במקום להתעסק מי בדיוק היה הסבא רבא שלו), שלא זכיתי להכירו אישית.
בתודה מראש.
מאיר סובל כתב:המחקר כתב:היה מקורב לחזון איש או לאביו הרב מקוסובה זצ"ל?
באיזו תקופה נוצרה ההכרות ביניהם?
דומני שההיכרות היתה מבני ברק הקטנטנה. ויותר מכך: שניהם גרו בגבעת רוקח.
מאירי כתב:את ה'אגדה' הבאה שמעתי לפני שנים, כל פעם על מישהו אחר, פעם על 'בחור מחברון', ופעם על איזה גדול אחר, אך הפעם שמעתיו מפי ת"ח נאמן שהעובדא מיוחסת להגר"א גינחובסקי זצ"ל, המעשה מוכר, אך כשמזהים את ר' אברהם בתמונה זה כ"כ מתאים, זה היה כל ישותו, ועוצם פקחותו:
היה זה באחד מאלפי הפעמים שנסע ר' אברהם באוטובוס כדרכו, והנה לפתע מתישבת לצידו אשה... (זה היה עוד הרבה לפני עידן המהדרין, וקול 'הדרת הנשים' טרם יצא על הארץ), נו מה עושים עכשיו? איך מסלקים אותה מפה בלי שתרגיש איזה צל של פגיעה ח"ו?
לא אדם כהג"ר אברהם זצ"ל יאבד עשתונות, ותיכף פנה אל האשה באומרו:
"סליחה אני מתנצל אבל כדאי שתדעי שיש לי 'כרוספדין'..."
אשה זו ודאי לא ידעה מה זה 'כרוספדין' (ולמי שעוד לא יודע: ציצית), רק חשבה שמדובר באיזו 'מחלה' מדבקת, ותיכף עזבה את המקום לרווחתו של ר' אברהם זצ"ל...
מאירי כתב:את ה'אגדה' הבאה שמעתי לפני שנים, כל פעם על מישהו אחר, פעם על 'בחור מחברון', ופעם על איזה גדול אחר, אך הפעם שמעתיו מפי ת"ח נאמן שהעובדא מיוחסת להגר"א גינחובסקי זצ"ל, המעשה מוכר, אך כשמזהים את ר' אברהם בתמונה זה כ"כ מתאים, זה היה כל ישותו, ועוצם פקחותו:
היה זה באחד מאלפי הפעמים שנסע ר' אברהם באוטובוס כדרכו, והנה לפתע מתישבת לצידו אשה... (זה היה עוד הרבה לפני עידן המהדרין, וקול 'הדרת הנשים' טרם יצא על הארץ), נו מה עושים עכשיו? איך מסלקים אותה מפה בלי שתרגיש איזה צל של פגיעה ח"ו?
לא אדם כהג"ר אברהם זצ"ל יאבד עשתונות, ותיכף פנה אל האשה באומרו:
"סליחה אני מתנצל אבל כדאי שתדעי שיש לי 'כרוספדין'..."
אשה זו ודאי לא ידעה מה זה 'כרוספדין' (ולמי שעוד לא יודע: ציצית), רק חשבה שמדובר באיזו 'מחלה' מדבקת, ותיכף עזבה את המקום לרווחתו של ר' אברהם זצ"ל...
(להשלמת הדברים: אחד הסימנים שהסיפור אכן אירע עם ר' אברהם זצ"ל, הוא עצם העובדה שיש הרבה גירסאות על בעל המעשה, סביר להניח שידו של הנפטר הדגול בכך..., מתאים היה לו לספרו בעצמו על איזה יהודי פלוני או בחור אלמוני..., ואכן פלא היאך בכל זאת נודע הדבר שהוא הוא בעל המעשה...)
איש_ספר כתב:מאירי כתב:את ה'אגדה' הבאה שמעתי לפני שנים, כל פעם על מישהו אחר, פעם על 'בחור מחברון', ופעם על איזה גדול אחר, אך הפעם שמעתיו מפי ת"ח נאמן שהעובדא מיוחסת להגר"א גינחובסקי זצ"ל, המעשה מוכר, אך כשמזהים את ר' אברהם בתמונה זה כ"כ מתאים, זה היה כל ישותו, ועוצם פקחותו:
היה זה באחד מאלפי הפעמים שנסע ר' אברהם באוטובוס כדרכו, והנה לפתע מתישבת לצידו אשה... (זה היה עוד הרבה לפני עידן המהדרין, וקול 'הדרת הנשים' טרם יצא על הארץ), נו מה עושים עכשיו? איך מסלקים אותה מפה בלי שתרגיש איזה צל של פגיעה ח"ו?
לא אדם כהג"ר אברהם זצ"ל יאבד עשתונות, ותיכף פנה אל האשה באומרו:
"סליחה אני מתנצל אבל כדאי שתדעי שיש לי 'כרוספדין'..."
אשה זו ודאי לא ידעה מה זה 'כרוספדין' (ולמי שעוד לא יודע: ציצית), רק חשבה שמדובר באיזו 'מחלה' מדבקת, ותיכף עזבה את המקום לרווחתו של ר' אברהם זצ"ל...
(להשלמת הדברים: אחד הסימנים שהסיפור אכן אירע עם ר' אברהם זצ"ל, הוא עצם העובדה שיש הרבה גירסאות על בעל המעשה, סביר להניח שידו של הנפטר הדגול בכך..., מתאים היה לו לספרו בעצמו על איזה יהודי פלוני או בחור אלמוני..., ואכן פלא היאך בכל זאת נודע הדבר שהוא הוא בעל המעשה...)
מי שהכיר את ר' אברהם ולו הכרות שטחית, יודע שסיפור כזה להד"ם אצלו, הוא לא היה מקים אשה שיושבת לידו בשו"א אלא היה קם בעצמו. בלי שום ספק.
מבקש חכמה כתב:בחישוקי חמד (סנהדרין לא,ב באדיבות פרוייקט השו"ת) מסופר כך:
סיפר לנוסע לצדו שיש לו כרוספדין, והנוסע העם הארץ ברח ממנו
מעשה באחד שנסע באוטובוס והגה בתלמודו בשקידה מופלאה, לפתע נכנס אדם שאינו שומר תורה ומצוות, ואחז בידו עיתון שאין רוח חכמים נוחה הימנו, ולאוזניו היו צמודות אוזניות המשמיעות מוזיקה מרעישה, והחליט להתיישב דוקא לצד הבחור המתמיד, הבחור שהמוזיקה המרעישה, הפריע לו ללמוד, החל להצטמצם ונדחק לצד. "מדוע אתה בורח ומצטמצם?", שאל האיש בגסות. השיב הבחור אני חוזר משערי צדק. ומתברר שיש לי כרוספדין, שאל אותו והוא מדבק, ענה לו הבחור, 'מאד', האיש מיהר לקום, ובחר לו מקום ישיבה מרוחק.
רופא שישב במושב הסמוך לבחור, שאלו מה זה מחלת הכרוספדין שטרם שמעתי עליה. הבחור ענה לו כרוספדין אינה מחלה, אלא זה התרגום של אונקלוס [במדבר טו לח] לציצית, ודע לך כי לא שיקרתי, משום שבאמת חוזר אני כעת משערי צדק, ומה שאמרתי שהמחלה מדבקת, זאת על פי דברי המשנה, מצוה גוררת מצוה.
ובסיפור זה הבחור לא עבר על אונאת דברים, ואינו דומה לסיפור שלעיל, כי אונאת דברים הוא דבר המסור ללב, ונאמר בו 'ויראת מאלוקיך', כי הקדוש ברוך הוא מעניש על הכוונה, וכיון שהבחור לא התכוון לצערו, אלא שהתכוון שלא יפריענו מלימודו, לא עבר על אונאת דברים, אבל בסיפור דלעיל, שהאיש נתכוון לצער את האנשים, כדי שיוכל לשבת, עבר על אונאת דברים.
שחר כתב:שמעתי היום:
באחד מנסיעותיו של הג"ר אברהם זצ"ל, אירע שישב איזה בחור 'אחורי אשה', פנה ר"א ז"ל לבחור בתחנונים שיואיל להחליף עמו מקום היות ורצונו 'לראות את הנוף'... הבחור נאות ותיכף פשט הר"א את מעילו והניח על המשענת מקדימה... וכל הדרך הפנה ראשו לנוף... וגם הראה לבחור בהתפעלות כמה הנוף עוזר לו ומרגיעו, ועד היום הבחור (אולי כבר אבא לכמה) סבור לתומו שזה היתה המטרה...
ברזילי כתב:קבלתי במייל, ואני מצרף, באישור המחבר, קונטרס אגן הסהר -- דברי חיזוק והתעוררות, ומקצת מהנהגותיו של הגר"א גנחובסקי.
איש_ספר כתב:מאירי כתב:את ה'אגדה' הבאה שמעתי לפני שנים, כל פעם על מישהו אחר, פעם על 'בחור מחברון', ופעם על איזה גדול אחר, אך הפעם שמעתיו מפי ת"ח נאמן שהעובדא מיוחסת להגר"א גינחובסקי זצ"ל, המעשה מוכר, אך כשמזהים את ר' אברהם בתמונה זה כ"כ מתאים, זה היה כל ישותו, ועוצם פקחותו:
היה זה באחד מאלפי הפעמים שנסע ר' אברהם באוטובוס כדרכו, והנה לפתע מתישבת לצידו אשה... (זה היה עוד הרבה לפני עידן המהדרין, וקול 'הדרת הנשים' טרם יצא על הארץ), נו מה עושים עכשיו? איך מסלקים אותה מפה בלי שתרגיש איזה צל של פגיעה ח"ו?
לא אדם כהג"ר אברהם זצ"ל יאבד עשתונות, ותיכף פנה אל האשה באומרו:
"סליחה אני מתנצל אבל כדאי שתדעי שיש לי 'כרוספדין'..."
אשה זו ודאי לא ידעה מה זה 'כרוספדין' (ולמי שעוד לא יודע: ציצית), רק חשבה שמדובר באיזו 'מחלה' מדבקת, ותיכף עזבה את המקום לרווחתו של ר' אברהם זצ"ל...
מי שהכיר את ר' אברהם ולו הכרות שטחית, יודע שסיפור כזה להד"ם אצלו, הוא לא היה מקים אשה שיושבת לידו בשו"א אלא היה קם בעצמו. בלי שום ספק.
חזור אל “משפחות סופרים וימות עולם”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 139 אורחים