הזכרת "חטא" בראש השנה.
פורסם: ה' ספטמבר 22, 2016 9:11 pm
שבטיישראל כתב:משולש כתב:שבטיישראל כתב:ויש הנוהגים להשמיט כל הזכרה של חטא שנמצאו בתחינה בר"ה
ברשותך הייתי רוצה לפתוח אשכול על ה"נערווין" שלא להזכיר חטא בראש השנה (מדלגי הפיוטים אינם יודעים כמה "חטאים" מוזכרים בפיוטים שכתבו רבותינו הקליר ורבינו משולם).
ובכן,
א)המקור של ה"נערווין" (למד לשונך לדבר בכבוד) שלא להזכיר חטא ועון בר"ה מקורו טהור בספר הזוהר הק' וכן מבואר בכתבי האריז"ל (עי' שעה"כ בהקדמה לדרושי ר"ה), והענין הובא בדברי הפוסקים (ורק בין התקיעות דמיושב יש להתוודות בלחש).
ב) בפיוטים לא נהגו לדלג כלל, כי אם באבינו מלכנו שמדלגין "חטאנו לפניך" "סלח ומחל" וכדו' וכמבואר בכתבי האריז"ל.
ג) לפי מיטב ידיעתי אין בידינו פיוטים מרבנא משולם לר"ה, כי אם הקרובה "אמצת עשור" לתפילת שחרית ביו"כ בו כמובן שפיר מזכירים ענין חטא ועון.
ד) בפיוטי הקליר הנמצאים במחזורי אשכנז לר"ה לא נמצא שום לשון אוי ביטוי מעניני הזכרת חטאים עונות ווידויים כי אם ענין דין משפט ותשובה, דוק ותשכח !
ה) הפיוטים ה"בעייתים" היחידים הם:
1)פיוט הקדושה "והחיות בוערות" לר' בנימין ב"ר שמואל שהיה צרפתי (שבמקורו כנראה מיועד לשחרית ביו"כ וע"פ מנהג צרפת שאומרים הקדושה הרגילה בתפילת שחרית ומנחה ביו"כ, אבל לפי מנהג האשכנזים לומר קדושה רבה בכל התפילות ביו"כ כדעת הרוקח, איןמקום לפיוט זה ביו"כ, והפיוט הועבר לר"ה) בו יש קטע "נא אם חטאה נמשכה ובערה כאש".
2) בקרובה "אמרתך צרופה" לרבינו שמעון הגדול שנוהגים לאומרו ביום ב' דר"ה (למרות שר' שמעון יסד את הקרובה ליום א' דר"ה, ואכמ"ל) יש גם כמה קטעים בהם מוזכר ענין חטא ווידוי, והכי בולט בהם הוא ב"משלש" "שלחתי במלאכות" בו יסד "ידענו כי חטאנו ואין מי יעמוד".
ונראה להדיא שרבינו שמעון הגדול לא חשש כלל מלהזכיר ענין בחינת וידוי חטא ועון בר"ה.
במציאות לא נהוג לדלג שום קטע בפיוטים הנ"ל בהם יש פעמים בודדים שהפייטן מזכיר ענין חטא ועון - ורק בתפילת אבינו מלכנו נהוג לדלג על הקטעים של חטא ועון (כמבואר להדיא בכהאריז"ל שאין לאומרם בר"ה), וה"ה לענין התחינות (כגון בהנני העני ממעש ובהוצאת ס"ת וכדו') שמדלגין על כל הקטעים בהם מוזכר ענין חטא ועון.
(לענין הפיוטים הרי מבואר להדיא בדברי מהרח"ו שהאריז"ל נהג לומר כל פיוטי הקליר - אך לענין פיוטי רבינו שמעון הגדול לא מוזכר כלל, למרות דמסתברא שהאריז"ל היה אומר פיוטי רבינו שמעון הגדול כשהתפלל בקהל אשכנזים בצפת"ו ביום ב' דר"ה ובשביעי של פסח).