חד ברנש כתב:מה זה יעזור להתלונן כאן?
קח שקית אשפה גדולה, הגדולה ביותר שתמצא, הכנס את ראשך בה ותצעק במלוא ריאותיך. אולי זה כן יעזור.
ואין כוונתי חלילה לזלזל בך, ידידי רבינו תוכן.
רציני כתב:עיין בספר פני משה מלכה עמוד 45 על דעתו של הרב משה מלכה על ההפגנות בפתח תקוה והמקורות המצויינים שם.
צופה_ומביט כתב:אתה מתכוון לבטל לידות? לבטל חתונות? שרבנים יעזבו את הישיבה בצהריים כדי להגיע לחופה בזמן? שאנשים יצאו מהעבודה מוקדם? שהעבודה תפסיק מוקדם? שזקנים יפסיקו להיות זקנים? בקיצור, לא הבנתי מה ואיך אפשר "להתכונן בהתאם".
וזה גם אם יודיעו מראש באיזה יום ושעה ומקום ההפגנה.
ליטוואק פון בודאפעסט כתב:עם כל שלל הסברות, לא מצינו היתר להזיק את הרבים על המצוה הזאת. תמחה מצדי הרחוב, אבל אין שום סבה שצריכים לעצור בעד אחרים להגיע ליעדם.
ובכלל, מי אמר שמחאה פירושו לעמוד ולצעוק? אולי למצוא את אלו מחללי השבת ולשכנעם שלא לעשות את זה? מישהו הציב את הגבולות, ועל כולנו לצעוד מאחוריהם?
טפח כתב:כדבריך, 80 שנה ויותר שאנחנו מכירים את הקנאות המושחתת והמסואבת, שאינה מתחשבת בתורה ובחכמיה, ירהבו הנער בזקן והנקלה בנכבד, איש הישר בעיניו יעשה.
טובת הכלל, אחריות ציבורית, דאגה לעולם התורה, הפצת תורה ויהדות - כל אלה הם "ריקודי מה יפית" מיותרים שלא עמדו מעולם לנגד עיניהם.
אין דבר שהנפש סולדת ממנה ומתעבת יותר מאותם המוצצים עד לזרא את לשד העצמות המתבשלים באותו סיר הבשר בארץ נכר, ואחר כך גוערים במנגינותיהם.
בן מיכאל כתב:אנצל את האשכול למחות על תופעה אחרת (ואולי אין זו תופעה אלא סתם מקרה שאינו מעיד על הכלל, הבה נקוה) שכאבה לי אתמול - מתחת לביתי ברחוב רבי עקיבא הלכה קבוצת תיירים חילונית שבאו לראות מקרוב את התנהגות השבט החרדי העתיק ): הם באו מלווים במדריך, כשלפתע קבוצת בחורים החלו לקרוא לעברם קריאות גנאי שיסתלקו, והכל בצרחות נוראיות ובקולות שנשמעו בכל הרחובות הסמוכים.
נו"ב שעברה ברחוב אמרה לי כי ניכר שהנשים הגיעו בצורה בלתי מתריסה וד"ל, כך שלא מדובר מאיזה 'אחים לנשק' ושאר להכעיסניקים, אלא סתם בתיירים משועממים.
איזה חילול ה'! איזה השנאת התורה! על מה? כלום, מה לעשות שיש בחורים שלא מוצאים את עצמם בלימוד וככה חושבים שהם צדיקים יותר מהחילונים, עצוב. רק לדמיין את הכותרות בעיתונות החרדית אם קבוצת חרדים תלך בעיר חילונית ויזכו לקריאות גנאי שיסתלקו מכאן...
קו ירוק כתב:נהייתה אופנה להביא קבוצות רבות לתיירות פנימית של חילוניים בבני ברק, וזה לא מוסיף להם אהבת ה' או קרבה לדת! אא"כ קניית חלות במאפיית ויזניץ זה תורה.. ולנו זה צורם.
קו ירוק כתב:הדברים שכתבת תאומים מאוד לחרדי החדש.
החרדים הישנים בין אם יסכימו עם כל ההפגנות כאחת ובין אם רק עם חלקם, זוכרים איך שהרב שך היה מתבטא שהם ה'שומרים', אף שבודאי לא הזדהה עם מעשה של כל אחד.
כ"א יודע ששום דבר קודש או צביון הדת בא"י לא היה זז בלי הפגנות, הכוללות אלימות. (עוד בהוראת החזו"א ועד ימינו).
לשלול באופן גורף - זה החרדי החדש או יותר נכון מזרחניק חדש.. הם יפגינו על כסף ותקציבים..
קו ירוק כתב:ליטוואק פון בודאפעסט כתב:עם כל שלל הסברות, לא מצינו היתר להזיק את הרבים על המצוה הזאת. תמחה מצדי הרחוב, אבל אין שום סבה שצריכים לעצור בעד אחרים להגיע ליעדם.
ובכלל, מי אמר שמחאה פירושו לעמוד ולצעוק? אולי למצוא את אלו מחללי השבת ולשכנעם שלא לעשות את זה? מישהו הציב את הגבולות, ועל כולנו לצעוד מאחוריהם?
מה יפית. כמו מזרוחניק
מבלי להכנס על כל דבר למה נעשה והאם הוא צודק או האם הוא נעשה בשום שכל, את המנגינה הגורפת שלך אנחנו מכירים פה בארץ 80 שנה ויותר..
לשבת על שיר הבשר בארץ נכר ולהיות עייצעגיבער ביפות נפש שהנפש החרדית סולדת ממנה.
קו ירוק כתב:כ"א יודע ששום דבר קודש או צביון הדת בא"י לא היה זז בלי הפגנות, הכוללות אלימות. (עוד בהוראת החזו"א ועד ימינו).
ליטוואק פון בודאפעסט כתב:ואוסיף כאן, למרות שאין כאן מקומו, מחשבה שהיתה לי בזמן העבר. ידועים ומפורסמים מעשיהם של מרן הגר"מ פיינשטיין תחת שלטון הקומוניסטים. למרות שלחמו נגד הדת, האהדה שהיתה עבורו בעיני דלת העם, ואף אנשי היעסוועקציע, מחמת מדותיו התרומיות וגישתו הגורסת 'דברי חכמים בנחת נשמעים', עזרה בהרבה למזער את התופעה. הצליח לבנות מקוה כשרה מתחת אפם, אשר היא יסוד לחיים יהודיים. והיו עוד מעשיות, ימצאם המחפש.
בקיצור, לפני התקוממות הקומוניסטין, התנהג הרב משה פיינשטיין בידידות וחביבות עם כל אחד, גם אלו הרחוקים ממקור מחצבתם, ומחמת זה רכשו לו אהדה. כאשר הגיע שעת המבחן, מעשים אלו היו בעוזרו להלחם נגד פורצי הדת. בקיצור, הגישה הנוחה ומלאה אהבה, היא היא 'מלחמת הדת' בתפארתה. מלחמה פירושה כל דבר הנוגדת את שכנגד ומצליח להשפילו. דיבורים בנחת, גישה אבהית, איכפתיות אמיתית, הם כלי מלחמה ביד לוחמי מלחמת התורה! לא הצועק נלחם, לא החוסם כבישים מנהל קרבות! העושה את המעשים הנצרכים כדי להשפיל את שכנגד, הוא הוא הנלחם.
צופה_ומביט כתב:קו ירוק כתב:כ"א יודע ששום דבר קודש או צביון הדת בא"י לא היה זז בלי הפגנות, הכוללות אלימות. (עוד בהוראת החזו"א ועד ימינו).
שיפגינו באלימות ויחסמו כבישים בתל אביב.
טפח כתב:צופה_ומביט כתב:קו ירוק כתב:כ"א יודע ששום דבר קודש או צביון הדת בא"י לא היה זז בלי הפגנות, הכוללות אלימות. (עוד בהוראת החזו"א ועד ימינו).
שיפגינו באלימות ויחסמו כבישים בתל אביב.
אתה קונה את השקר החדש בשם החזו"א?
ליטוואק פון בודאפעסט כתב:קו ירוק כתב:ליטוואק פון בודאפעסט כתב:עם כל שלל הסברות, לא מצינו היתר להזיק את הרבים על המצוה הזאת. תמחה מצדי הרחוב, אבל אין שום סבה שצריכים לעצור בעד אחרים להגיע ליעדם.
ובכלל, מי אמר שמחאה פירושו לעמוד ולצעוק? אולי למצוא את אלו מחללי השבת ולשכנעם שלא לעשות את זה? מישהו הציב את הגבולות, ועל כולנו לצעוד מאחוריהם?
מה יפית. כמו מזרוחניק
מבלי להכנס על כל דבר למה נעשה והאם הוא צודק או האם הוא נעשה בשום שכל, את המנגינה הגורפת שלך אנחנו מכירים פה בארץ 80 שנה ויותר..
לשבת על שיר הבשר בארץ נכר ולהיות עייצעגיבער ביפות נפש שהנפש החרדית סולדת ממנה.
יש לי יבלות, כמו לכל בן אדם. אבל טרם הצלחת לדרוך עליהם ע"י טענת 'מזרוחניק'.
שאלתי שאלה פשוטה, מי הגדיר 'מחאה' כ'הפגנה'? ולא ענית לי חוץ מהתקפה אישית. כנראה שגם אתם ומנהיגכם יודעים שאין בזה אלא מדות מושחתות וחווית בחורים, ולכן אין לכם מענה הוגנת.
ואוסיף כאן, למרות שאין כאן מקומו, מחשבה שהיתה לי בזמן העבר. ידועים ומפורסמים מעשיהם של מרן הגר"מ פיינשטיין תחת שלטון הקומוניסטים. למרות שלחמו נגד הדת, האהדה שהיתה עבורו בעיני דלת העם, ואף אנשי היעסוועקציע, מחמת מדותיו התרומיות וגישתו הגורסת 'דברי חכמים בנחת נשמעים', עזרה בהרבה למזער את התופעה. הצליח לבנות מקוה כשרה מתחת אפם, אשר היא יסוד לחיים יהודיים. והיו עוד מעשיות, ימצאם המחפש.
בקיצור, לפני התקוממות הקומוניסטין, התנהג הרב משה פיינשטיין בידידות וחביבות עם כל אחד, גם אלו הרחוקים ממקור מחצבתם, ומחמת זה רכשו לו אהדה. כאשר הגיע שעת המבחן, מעשים אלו היו בעוזרו להלחם נגד פורצי הדת. בקיצור, הגישה הנוחה ומלאה אהבה, היא היא 'מלחמת הדת' בתפארתה. מלחמה פירושה כל דבר הנוגדת את שכנגד ומצליח להשפילו. דיבורים בנחת, גישה אבהית, איכפתיות אמיתית, הם כלי מלחמה ביד לוחמי מלחמת התורה! לא הצועק נלחם, לא החוסם כבישים מנהל קרבות! העושה את המעשים הנצרכים כדי להשפיל את שכנגד, הוא הוא הנלחם.
ליטוואק פון בודאפעסט כתב:ואוסיף כאן, למרות שאין כאן מקומו, מחשבה שהיתה לי בזמן העבר. ידועים ומפורסמים מעשיהם של מרן הגר"מ פיינשטיין תחת שלטון הקומוניסטים. למרות שלחמו נגד הדת, האהדה שהיתה עבורו בעיני דלת העם, ואף אנשי היעסוועקציע, מחמת מדותיו התרומיות וגישתו הגורסת 'דברי חכמים בנחת נשמעים', עזרה בהרבה למזער את התופעה. הצליח לבנות מקוה כשרה מתחת אפם, אשר היא יסוד לחיים יהודיים. והיו עוד מעשיות, ימצאם המחפש.
בקיצור, לפני התקוממות הקומוניסטין, התנהג הרב משה פיינשטיין בידידות וחביבות עם כל אחד, גם אלו הרחוקים ממקור מחצבתם, ומחמת זה רכשו לו אהדה. כאשר הגיע שעת המבחן, מעשים אלו היו בעוזרו להלחם נגד פורצי הדת. בקיצור, הגישה הנוחה ומלאה אהבה, היא היא 'מלחמת הדת' בתפארתה. מלחמה פירושה כל דבר הנוגדת את שכנגד ומצליח להשפילו. דיבורים בנחת, גישה אבהית, איכפתיות אמיתית, הם כלי מלחמה ביד לוחמי מלחמת התורה! לא הצועק נלחם, לא החוסם כבישים מנהל קרבות! העושה את המעשים הנצרכים כדי להשפיל את שכנגד, הוא הוא הנלחם.
קו ירוק כתב:וכבר אמר הגראב"ו אודות השלווה היתירה שלך - עד שנדון את גדולי ישראל שנתפסו לקנאות, עלינו לבדוק את עצמנו שמא נתפסנו לשאננות.
קו ירוק כתב:החזו"א הסכים או עודד על ההפגנה של נשים בירושלים. והיא היתה ללא רשיון, ועל כן גבתה אלימות רבה.
למנחם פרוש הוא אמר 'להשתולל'.
לנוכח נסיונותיהם של ראשי המזרחי לכנס את מועצת הרבנות הראשית על מנת שזו תצא בקריאה בעד השרות הלאומי לבנות, נטל החזון איש יוזמה דינמית מאוד למניעת כרוז כזה של מועצת הרבנות הראשית. הוא הזעיק אליו את חכמי ירושלים ורבניה, אשר היו מקורבים אליו וזכו להערכתו הרבה, והטיל עליהם לבקר בזוגות, תוך יממה, את כל חברי מועצת הרבנות הראשית.
טובי חכמי ירושלים ורבניה, שהיו מתחממים לאורו של החזון איש זיע"א ושתו בצמא את דבריו, נחלצו לביצוע המשימה. מביניהם חקוקים בזכרוני במיוחד הגאון רבי יהושע ברים זצ"ל, שהיה כל כולו לבת אש קודש, והגאון רבי משה יהושע לנדוי זצ"ל, בעל הגישה המעמיקה לכל הנושאים. רבי משה יהושע זצ"ל אף הביא לי דש של מעטפה, שעליה כתב החזון איש בכתב ידו: "ר' מנחם, איהר זאלט פלוטווען" (עשֵה מעשים שנונים, בלתי שגרתיים).
המתח היה גדול. בזה אחר זה נכנסו לחדר שומעי לקחו של בעל החזון איש כאשר בכולם יוקדת אש התלהבות הקודש שהצית בהם החזון איש בהתייחסותו לנושא. ארגנתי מוניות בהן יצאו זוגות תלמידי-החכמים לקיים הוראת החזון איש ולבקר את כל חברי מועצת הרבנות הראשית. הם העבירו להם את עמדתו של החזון איש, ואחר כך מסרו לו את תשובותיהם של חברי המועצה.
הייתי אז נסער מאוד. אינני זוכר תקופה בה הייתי כל כך נסער. התחלתי לחשוב מה עלי לעשות כדי לממש את דבריו של החזון איש: "איהר זאלט פלוטווען" - מה הם המעשים השנונים והבלתי שגרתיים שעלי לעשות.
היה זה כעין אות זינוק למבצעים מיוחדים, שבהם נטלו חלק גדולי תלמידי החכמים שמילאו שליחויות וביצעו פעולות.
הזעקתי למשרדי מרכז אגודת ישראל בירושלים כמה נשים עסקניות. היתה אצלן ערנות רבה לנושא המערכה לשחרור בנות משרות לאומי, והן העריכו נכונה את חומרתו. סיפרתי להן על כוונתו של החזון איש לנהל מערכה בלתי שגרתית נוכח הסכנה שהרבנות הראשית - בלחץ ראשי המזרחי - תכריז על היתר לגיוס בנות לשרות לאומי. הצעתי להן לארגן קבוצה גדולה של נשים אשר תצאנה כבר באשמורת הבוקר לביתו של הרב הראשי לישראל, הגרי"א הרצוג, תשבנה על מדרגות הבית ותאמרנה פרקי תהלים בקול רם. כאשר תיפתח הדלת, תיכנסנה פנימה ותבקשנה בתחנונים לרחם על עתיד בנותינו ולמנוע את עידודה של הרבנות הראשית לגזירת גיוס הבנות לשרות לאומי.
הרב והרבנית הרצוג התרגשו מאוד כאשר שמעו באשמורת הבוקר פרקי תהלים בקול בוכים על מדרגות ביתם. מפעם לפעם זעקו כולן בקול: "אבינו מלכנו קרע רוע גזר דיננו"! כאשר פתחו את הדלת, פרצו הנשים פנימה וזעקו בהתרגשות: אנא, רחמו! רחמו על בנותינו ועל טהרת משפחותינו! חלילה וחלילה אל תתנו יד לביצוע הגזירה!
הגרי"א הרצוג זצ"ל, שהיה בעל רגש ובר לבב, נפעם מזעקות הנשים וחש את משמעותן. למרות הלחצים שהופעלו עליו מצד ראשי המזרחי, הלכה והתחזקה עמדתו שלא לאפשר למועצת הרבנות הראשית לתת יד לביצוע הגזירה.
באמצעות שליחים הוריתי לנשים החוזרות מבית הרב הרצוג להגיע למלון באב"ד, לשם הזעקתי עוד קבוצות של עסקניות. דיברתי בפניהן על משמעות חומרת הנושא ועל הוראת החזון איש. הגאון רבי יהושע ברים זצ"ל נאם לפניהן בהתרגשות והתייפח בבכי בתארו את סערת רוחו ואת דאגתו של החזון איש.
באותו מעמד העליתי הצעה שהנשים תתפזרנה, קבוצות-קבוצות, בין בתי הכנסת כדי לפרוץ פנימה, לצעוד אל ארון הקודש בכל בית כנסת, לפתוח אותו ולזעוק זעקה גדולה ומרה על רוע הגזירה.
פעולה מרגשת כזו עושים כאשר מישהו חולה אנושות או לביטול גזירה קשה. ואכן, הנשים התפרסו בין בתי הכנסת וזעקו נוכח ארונות הקודש בבכיות מרות וקורעות-לב. פעולה זו זעזעה עמוקות את הציבור.
מבתי הכנסת שבו הנשים אל מלון באב"ד, ושם תוכנן השלב הבא: לחזור על אותה פעולה של פתיחת ארון הקודש וזעקה מרה על רוע הגזירה גם בישיבות הגדולות. שוב התעורר זעזוע עמוק בקרב הלומדים והציבור הרחב, כאשר הנשים פרצו לישיבות והתייפחו בבכיות ובאמירת תהילים מול ארון הקודש. בקול קורע לב בכו וקראו "אבינו מלכנו קרע רוע גזר דיננו".
פעולות אלו, שאכן היו בלתי שגרתיות, האיצו את המערכה עד מאוד והעניקו לה דחיפה משמעותית קדימה.
במלוא הלהט נמשכה הפעילות, וביום שלישי, ב' באב תשי"ג, אורגן כנס גדול של נשים במלון באב"ד. בכנס רב רושם זה השתתפו חכמי ירושלים ורבניה, חברי הועדה הציבורית. בזה אחר זה דיברו הרבנים בהתרגשות על הצורך לזעזע את דעת הקהל והאווירה היתה נלהבת ביותר. על אתר הצעתי לערוך הפגנת נשים ליד הכנסת. ומבלי לבקש רשיון, התארגנה יציאת הנשים לשם ישירות ממלון באב"ד. נקבע שאשהה בכריכיית מר חיימסון מול בנין הכנסת, להיות מוכן לכל התפתחות.
בהתרגשות רבה צעדו הנשים עד הכנסת, כשאין אפשרות לעצור אותן, והגיעו עד לכניסה. המשטרה הוזעקה למקום, התחוללה סערה גדולה בעוד הנשים זועקות על רוע הגזירה וקוראות תהלים בקול רם. חברי הכנסת יצאו החוצה והשתוממו למראה עיניהם ולנוכח הזעם הגדול של המפגינות הנרגשות. השוטרים החלו להדוף את המפגינות, אם כי נזהרו מלפגוע בהן פיזית, הרוחות התלהטו והמוני אדם החלו באים בריצה אל המקום.
המתח הלך וגבר, העיתונאים חשו אף הם לזירת ההתרחשות והמשטרה החלה להזרים סילוני מים על המפגינות. היה זה מחזה נורא, כשיללות הנשים מהדהדות באוויר, הבכיות והזעקות מרקיעות שחקים והעיר כולה נסערת עד מאוד.
אכן קיימתי שליחותו של החזון איש "איהר זאלט פלוטווען", לעשות פעולות לא שגרתיות.
מכון חכמי ליטא כתב:כשמתווכחים על "הפגנות" היה טוב אם היו מגדירים על מה מתווכחים. מה נקרא "הפגנה"? ספונטני או בקריאת רבנים? היכן המיקום? מהו גיל המשתתפים? מהו התנהגות המפגינים? המפגינים עומדים? שוכבים מתחת למשאיות? איך מגיבים לשוטרים? וכו' וכו' אז נוכל להתווכח
טפח כתב:קו ירוק כתב:החזו"א הסכים או עודד על ההפגנה של נשים בירושלים. והיא היתה ללא רשיון, ועל כן גבתה אלימות רבה.
למנחם פרוש הוא אמר 'להשתולל'.
להלן המסמכים והעובדות.
בספר פאר הדור חלק חמישי עמ' עד-עה אנו קוראים:
....................................
היכן החזו"א בתמונה? והיכן האלימות המובטחת והמתוכננת מראש?
הוה אמינא כתב:טפח כתב:קו ירוק כתב:החזו"א הסכים או עודד על ההפגנה של נשים בירושלים. והיא היתה ללא רשיון, ועל כן גבתה אלימות רבה.
למנחם פרוש הוא אמר 'להשתולל'.
להלן המסמכים והעובדות.
בספר פאר הדור חלק חמישי עמ' עד-עה אנו קוראים:
....................................
היכן החזו"א בתמונה? והיכן האלימות המובטחת והמתוכננת מראש?
אעיר שניסיתי להיוודע באישי מהרב קו ירוק, מהיכן המקורות לכך שיש חובה / זכות להפגנה ע"פ מרנן החזו"א או הרב שך זצוק"ל, ועוד בתוס' המילה מאויימת "אלימות", כביכול יש / היתה הוראה כזאת מימות עולם.
ואחרי כל הנסיונות, והתשובות שקיבלתי, עולה הרושם שאין שום מקור הגיוני, סביר, מבוסס.
אלא אימון תמים של נוער בשטיפת מוח שמישהו שילהב אותם.
כנראה הנכון הוא מה שידוע וזכור לכל מי שהיה בגיל קצת מעל הטיפשעשרה בחייהם של מרנן הנ"ל או אחד מהם, שלהד"ם ואפילו משל לא היה.
הדמיונות התלושים שלהם שהם "ממשיכים את דרך הרב שך", מבזים משפילים ומביישים את רבם, כפי שאף אחד משונאיו לא היה מצליח לעשות.
והוא רחום יכפר עוון.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 57 אורחים