נוטר הכרמים כתב:.אמרתי אחכמה כתב:מענין לענין באותו ענין.
האם מישהו יודע, אם יש גדול בישראל, שכינה את החת"ס " רוח אפינו משיח ה' "?
לא מצאתי.
ידוע שכך כינה הרמ"א את ר' שלום שכנא, ראה שו"ת הרמ"א סי' כה.
מעיין כתב:ובענין החת"ס בזכרוני שהחת"ס כ' בא' מן המקומות שמשיח הוא א' מחכמי הדור שגם הוא אינו יודע שהוא משיח ויתגלה אחר כך בזמן הראוי
אליהוא כתב:למרות כל הביקורת כאן ע"ד הנוטר, לענ"ד הצדק עמו והכינוי 'חותן משה' מבטא חוסר ענין וזלזול. [לאחרונה גם יצא ספר 'משה איש האלוקים' ואח"כ כרך נוסף 'חותן משה']. אין שום בעיה שאנשי הונגריה יספרו סיפורי מעשיות ויתלו את תמונתו של החת"ס ולא של הרעק"א, כמו שבאשכנז יעריצו את הרש"ר הירש, אבל איש לא יחשוב שגדול מהרעק"א, וחוסר הכבוד הראוי לרעק"א אכן מבטא מה שמבטא.
נוטר הכרמים כתב:
לאחר שכבר שמעה אזני ותבן לה את דברי התוכחה המגולה, קבלתי עוד תגובה באישי מאחד מחכמי דמתא, ואני מצטטה בזה.
אני מבני אונגארן מכל הצדדים וגם חבירי בבית מדרשי בארצות הברית וגם מעבר לים מבני בניהם.
וכולא יומא שמעתתא דרעק"א, הבית מאיר, הערוך לנר, בפומיה.
לא ראיתי ולא שמעתי התעלמות כזו!
ומה שנכדו קורא אותו 'חותן משה' לא סבירא לי שמן השם של ביטול והתעלמות הוא זו, ואין אנו אחראין לתרצו, אפשר לא הי' בקי בפוליטיקא של היום, או תירוצים אחרים.
אבל הא וודאי שלהסיק מזה מסקנא שהי' שיטה של התעלמות, ושיישמע מזה, שאכן דנו כך בכובד ראש בעת האסיפות של ההתבדלות, שמשום עת לעשות לד' צריך להתעלם מגדולי אשכנז, ולבטל במחי יד את ההתלות אנשי אונגארן והערצתם המופלגת להחת"ם סופר, גם זה הבל וסכלות לא מעט.
תדע נאמנה שביטול והערצה המופלגת הזו, לא מדעתם חידשו אותם אלא כך קיבלו מרבותיהם והם מרבותיהם, והם שהי' קרובים אל אותם הדורות בוודאי ידעו מה להעלות על נס, ואין זה מסכלות אנשי אונגארן, אלא מקדושתם וקדושת תורתם.
ומה ששמעת מרבך, היא רק שיחה נאה שצריכה לימוד, להבליט את החידוש בדבר שהחת"ס נתגדל באשכנז, ורעק"א הי' רוב ימיו בגליל אונגארן, ומצד אחר צחות בעלמא, להתבדח מאנשי אונגארן, ששגור בפי העולם לאנשים תמימי לב 'אונגארישע נערנים', שיש בו קצת מן האמת כידוע שטבע הארצות שונות, אבל צריכין לדעת האיך לעכל דברים כאלו, ולא להיכשל בלשון הרע, אבל כנראה אתה מאנשי ליטא, שמקבלין את הכל בחומר הדין וכהלכה פסוקה ממרנן ורבנן, עד שאפשר על הגה א' ועל צחות א' לבנות ע"ז גגין ומגדלין.
עוד הפעם, אני לא באתי לקנטר אלא להבהיר הדברים מהשקפת דעתי, ואני מבין אותך גם כן.
מעיין כתב:עוד שמעתי שהחת"ס חתן הרעק"א אמר לבניו יראת שמים תלמדו מזקינכם, ודרך הלימוד תלמדו ממנו.
וכן הוא בחוט המשולשפ"א בהיותו יושב עם בניו בסעודת צהריים, סיפר להם מגדולת זקינם הק' רבי עקיבא איגר ז"ל, והי' מונה שבחיו מהפלאת חסידותו וקדושתו מפרישותו וענותנותו היתירה משקידתו עה"ת, ועל כל מצוה קלה שאדם דש בעקביו, וברכם שהשי"ת יעזור להם שיהי' בהם ממדותיו, ושאל אותו מר דודי הגאון מהרש"ס ז"ל, אבי הלא שכחת למנות בין שבחיו של זקיני ז"ל עומק חריפותו בלימודו, והשיב לו אבי הקדוש ז"ל "דרך הלימוד תלמדו ממנו כי תלי"ת אני לומד יותר טוב, כי צריכים לידע איך שקלו וטרו ומה אמרו רב ושמואל כשהי' הדין בא לפניהם ואיך היתה נשארת ההלכה ביניהם, זאת נקרא לימוד היטב דאס הייסט לערנען קאננען" עכ"ל
כידוע מדרכו שאמר 'רוב הדוחקים אמת, ורוב הפלפולים שקר' בבחינת שבקיה לקרא דהוא דחיק ומוקים אנפשיה.
והיינו שפעמים מחמת הקושיות מוכרחים ללמוד קצת בדרך אחר מהשקפה הפשוטה, וכל זה כשהוא אמת וקרוב לפשט
וידוע שהי' פוסק הדור, וכל שמעתתא ואגדתא הי' מסודר אצלו להוציא ממנו הלכות, וכמה פעמים ציין בתשובתיו לקטע מן חידושי סוגיות, או אפי' מן חידושים על התורה, אפי' באופן שהם קצת דברים מחודשים.
משא"כ דרך רעק"א, הוא על פי רוב בהגיון הישר בחשבון הסוגי' בלי חידושים, (חוץ ממקומות מועטים, שכתב מערכות בדרך פלפול), ולכן נשאר הרבה בצ"ע.
ויש להרחיב בזה.
וראיתי במעשה איש ל"ז ע' מז שכתב על מש"כ בחוט המשולש
אמר פעם מרן ז"ל להג"ר אלעזר צדוק טורצ'ין זצ"ל, על מה שמובא בס' "חוט המשולש" תולדות מרן החת"ס והגרע"א, שפעם כשדיבר החת"ס עם בניו אודות חותנו זקינם הגרע"א זצ"ל, היה משבח גודל מידותיו וקדושתו וכו' וסיים אולם דרך הלימוד כיצד צריך ללמוד תורה, זאת תלמדו ממני.
ותמה מרן ז"ל וכי לא ידע מרן החת"ס שחותנו הגרע"א יותר חזק ממנו, בדרך הלימוד על דרך הפשט ועומק העיון, אתמהה, אלא אמר מרן החזו"א, יש כאן יסוד גדול כיצד למסור תורה לתלמידים, שרשאין לתת ההרגשה שממנו ילמדו הדרך הנכונה, שעל ידי כך מתקבלים הדברים היטב, ומתיישבים יותר על לב התלמידים.
וכעין זה כ' בקובץ אוצרות הסופר חט"ו ע' עא בשם האדמו"ר מסטריקוב
וצ"ע
איש_ספר כתב:אוכל לקדמך במעט.
השמועה מיוחסת לר' חיים ולא לרא"ק, ולפיה אמר הגר"ח שג' מקומות תמוהים ברעק"א, חד מסברא, חד ממשנה, וחד?
סברא: מה שהק' רעק"א דלמ"ד עובר ירך אמו - היא וולדה נרבעו, מעתה הבא על אשתו מעוברת יחשב כבא על בתו (וכמדומה שכבר כתבתי כאן דברים נאים מהגרש"מ דיסקין , אמאי לא תמה רעק"א מבא על הזכר. ור"מ כשר העיר שמצינו לענן שר"י שאסר לבוא על אשתו הרה מטעם זה).
דבר נוסף הוא על חידוש רעק"א דמתעסק אינו פטור אלא מקרבן. אבל איני יודע מהיכן הקשה עליו.
שו"מ במסורה שהובא כן מפי הגרי"ד מבוסטון שאמר בשם זקנו הגר"ח שמעולם לא עלתה סברא עקומה ע"ד רעק"א, אכן דבריו בענין בא על אשתו שם תמוהים ביותר מסברא. ע"כ. עי"ש.
יאיר כתב:מתפעל כתב:סתם לא מובן לי, הרי בפחותה מג' שנים לא שמה ביאה.
איפה הגרעק"א הזה?
יישר כח
http://www.otzar.org/wotzar/Book.aspx?1 ... s&page=302 למטה ד.ה ולי (השאלה מתחילה בעמ' 301)
ובמיוחד עיין כאן http://www.otzar.org/wotzar/Book.aspx?1 ... s&page=304 ד.ה ומה שחקר.
ציון למה שהביא א"ס (ס' קעב): http://www.otzar.org/wotzar/Book.aspx?5 ... S&page=237
איש_ספר כתב:מה שהק' רעק"א דלמ"ד עובר ירך אמו - היא וולדה נרבעו, מעתה הבא על אשתו מעוברת יחשב כבא על בתו (וכמדומה שכבר כתבתי כאן דברים נאים מהגרש"מ דיסקין , אמאי לא תמה רעק"א מבא על הזכר. ור"מ כשר העיר שמצינו לענן שר"י שאסר לבוא על אשתו הרה מטעם זה).
אוצרניק כתב:ובאותו ענין.
יש דבר תמוה מאוד בגליון הש"ס שבת קי"ב ע"ב וז"ל הגרע"א: שנית לנו סנדל. יש לעיין אמאי לא מייתי ממתני' הקודמת פי"ח מ"ו דכלים וצ"ע.
ובאמת, זוהי קושית התוס' על אתר, וג"כ הניחו בקושיא.
ומהנראה, שהיה לגרע"א סדר חזרה של לימוד גמ' בלא תוס', וגאונותו נטלתו למשניות כלים, ודילגה על התוס' כאן.
מעיין כתב:שמועה שמעתי, קושית רעק"א קשים כברזל וא"א כלל ליישבם.
מה שאפשר לעשות הוא ללמוד בדרך אחרת.
רבטוב כתב:יאיר כתב:שמעתי שפעם בא אדם לתפא"י וביקש הסכמה על ספר שכתב, שבו הצליח ליישב כל קושיות רע"א חוץ מג' מקומות..א"ל התפא"י יודע אתה מדוע רק בג' מקומות לא הצלחת ליישבו? כי רק את ג' קושיות אלו הבנת! וסילקו מעל פניו. היש מכיר מקור למעשה?
הרב המסבי''ר אמר זה לרח''ד שאוועל כשהוציא לאור ספר לתרץ ''כל'' הצ''ע של גליון רע''א .על מסכתות שבת פסחים ועוד מסכתא חוץ מג' . אמר שכנראה הבין רק את ג' אלו .
שמעתי מהרב שאוועל בעצמו לפני יותר מארבעים שנה .
צעיר_התלמידים כתב:בעיתון המבשר נכתב לאחרונה בשם הגאון מקלויזנבורג שאמר שרעק"א נשאר בצ"ע על שאלות שאפשר לתרצן בקל, אלא רצה לרמז לנו בדרך הלימוד שלא להתעכב, וכדי בזיון וקצף.
ומחמת רוב טרדות א"א לי לחפש בספרי האחרונים, ומזה הסבה נאבדו ממני רובא דרובא מהחדושים שהעליתי בעזה"י, כי היה עלי לטורח הכתיבה בחושבי שאין בזה דבר חדש וכבר קדמוני.
נוטר הכרמים כתב: עד כדי כך שבספר חוט המשולש קורא את הגרע"א חותן משה
002 כתב:מעיין כתב:שמועה שמעתי, קושית רעק"א קשים כברזל וא"א כלל ליישבם.
מה שאפשר לעשות הוא ללמוד בדרך אחרת.רבטוב כתב:יאיר כתב:שמעתי שפעם בא אדם לתפא"י וביקש הסכמה על ספר שכתב, שבו הצליח ליישב כל קושיות רע"א חוץ מג' מקומות..א"ל התפא"י יודע אתה מדוע רק בג' מקומות לא הצלחת ליישבו? כי רק את ג' קושיות אלו הבנת! וסילקו מעל פניו. היש מכיר מקור למעשה?
הרב המסבי''ר אמר זה לרח''ד שאוועל כשהוציא לאור ספר לתרץ ''כל'' הצ''ע של גליון רע''א .על מסכתות שבת פסחים ועוד מסכתא חוץ מג' . אמר שכנראה הבין רק את ג' אלו .
שמעתי מהרב שאוועל בעצמו לפני יותר מארבעים שנה .
הגאון ר' גרשון אדלשטיין שליט"א רגיל לומר בשיעוריו, שהגרעק"א דקדק בלשונו וכתב "צריך עיון", לומר לנו שאכן צריך לעיין, כדי למצוא תשובה לקושיא, ועל כן אין בכך שום פסול לתרץ את קושיותיו של הרעק"א, אך כמובן לאחר העיון הנדרש, ולפעמים אף צריך עיון גדול.
איש_ספר כתב:אוכל לקדמך במעט.
השמועה מיוחסת לר' חיים ולא לרא"ק, ולפיה אמר הגר"ח שג' מקומות תמוהים ברעק"א, חד מסברא, חד ממשנה, וחד?
סברא: מה שהק' רעק"א דלמ"ד עובר ירך אמו - היא וולדה נרבעו, מעתה הבא על אשתו מעוברת יחשב כבא על בתו (וכמדומה שכבר כתבתי כאן דברים נאים מהגרש"מ דיסקין , אמאי לא תמה רעק"א מבא על הזכר.).
מיללער כתב:.
או די"ל כמו שתירצו אחרים דבאמת צודק רעק"א שגם על הבועל נחשב כמי שרבע את הולד, אלא דאעפ"כ מותר אדם באשתו מעוברת, משום דעובר במעי אמה אינה נחשב כערות בתו, דכל זמן שלא נולד הולד אין על האב שם אב על הולד (וזה לכאורה מופרך מסוגית הגמ' בפרק בן סורר, בן ולא אב ולא הראוי לקרות אב) - ולפי"ז כשמדובר ברובע פרה מעוברת יתחייב ב' חטאות כמי שבא על ב' בהמות.
חזור אל “מטפחת ספרים ועיטור סופרים”
משתמשים הגולשים בפורום זה: סייג לחכמה ו־ 204 אורחים