איש אשכולות כתב:יש תח"י צילום מכתב שכתב ר"י לומז'ה ובו בקשה לקבלת תמיכה לשלש תלמידים מחוננים בישיבתו, לכל בחור כתב ג"כ את רמתו הלימודית. אחד התלמידים הוא הגר"ח והוא כותב עליו "בקי בשלש סדרים".
בלמדי בישיבת פוניבז' היה אחד מחברי נכנס ויוצא בבית הגר"ח הוא לקח את המכתב והראהו להגר"ח, הגר"ח קרא לאשתו ואמר לה תקראי מה כתבו עלי בגיל 16.
שני התלמידים הנוספים הם (ע"פ הזכרון אאל"ט) א. ר' יצחק דז'ימטרובסקי שליט"א ב. ר' נפתלי טפלי.
איש_ספר כתב:זרח הוא כנראה ר' זרח שפירא (אחיו של מ"ח שפירא מהמזרחי וחותנו של הגאון רי"ד בהגר"ח גריינמן).
ידידיה כתב:מתוך עיתון משפחה תשרי תשעו
ראיון עם הרב אי"ש קנייבסקי
איש_ספר כתב:זרח הוא כנראה ר' זרח שפירא (אחיו של מ"ח שפירא מהמזרחי וחותנו של הגאון רי"ד בהגר"ח גריינמן).
לייטנר כתב:מעניינת בפי הרב אי"ש קנייבסקי המילה 'מתקיל', שמקורה צבאי לחלוטין.
עט סופר כתב:לולי ששמעתי מת"ח מופלג ששמע ממרן הגר"ח שביקש ממנו לפרסם הדבר לא הייתי כותב, אך הגר"ח סיפר כי בצעירותו היה קשה הבנה, ואביו התייאש ממנו, ולכן הוא אמר לו לעבור ללומזא [כידוע מה היה לומזא אז] ונתן לו תוכנית שיצא בעה"ב טוב, הגר"ח אמר שהוא עדיין שומר על תוכנית זו. נכון בלומזא הוא היה מתמיד עצום ובעל זכרון נפלא, אבל... אבל בשלב מסוים נפתחו שערי שמים וכולם מכירים את ספריו, אין צריך לדבר על הכשרון שהגר"ח ניחון בו, שהוא בבחינת ניתי ספר וניחזי. אגב שמעתי כי הגרי"ש אמר על דרך אמונה שיש בה גאונות נפלאה [מעבר לספרים הקודמים] שכעת הוא מבין את מה שהחזו"א א"ל שהוא בעל כשרון.
המסר שהגר"ח ביקש מאותו ראש ישיבה [היום הוא ר"י גדולה מפורסמת, בשעתו היה ר"מ ביש"ק מפורסמת] שסיפר לי את הסיפור היה, אל תתייאשו מאף בחור.
וחושבני שלהבדיל מבעלי כשרונות שנולדו עם זה, ולרוב בזבזו את זה... זה שבחו של הגר"ח שהוא עמל שנים עד שזכה לברכת שמים.
נוטר הכרמים כתב:אני לא אחראי לסיפורי מעשיות שונים, כפי שכבר ידועה דעתו של מרן הסטייפלער בענין המעשיות, והיא לו נדפסה בקריינא דאיגרתא באיזהו מקומן.
בנוגע לעצם הענין, שמעתי מאאמו"ר שליט"א ששמע מנאמן בית הגר"ח שליט"א, הג"ר אליהו מן שליט"א ר"מ בישיבת אור ישראל בפ"ת, השתלשלות שלמה של מעשה שאירע בתחילת השנה שעברה בארה"ב, כאשר מאן דהו אמר ברבים את הגירסא הנ"ל, בענין כשרונות הגרח"ק שליט"א, לעורר הציבור ולתועלת וכו', ולאחמ"כ ראה רעות רבות וצרות, וביררו אצל מו"ר הגרמ"י ליפקוביץ זצ"ל על כשרונותיו בצעירותו בלמדו אצלו, ואמר שזה שקר מוחלט, ויבקשו מחילה, וכן הוה, וכו' וכו', היו כאן עוד המשכים שאיני זוכרם במדויק [כמדומה, שהובא המעשה באשכול אחר באתרא קדישא הדין - ויבואו המומחים לזה ויציינו. ל. ב.].
בכל אופן, ע"ד כלל נראה ליישב הכל בפשיטות, שכמה מיני כשרון יש, ואע"פ שבודאי שבתפיסה מהירה ובזכרון מצוין ועוד כשרונות נתברך כבר מקטנותו, [וכמובן גם בשקידתו הנשגבה והנדירה, פעם התבטא מרן הגרי"ש אלישיב שליט"א, ש'התמדה זה ג"כ כשרון', ודפח"ח, כמה נכונים הדברים!], אבל יתכן כי בחלקים מסוימים של חריפות ופלפול או כח החידוש וכיו"ב נפל מיתר חבריו, וכפי שנראה במסמכים הודגשו מעלות אלו יותר בערכם, וחסר זה בלט במיוחד, הן על רקע עליונותו בכל מעלותיו, והן בהתחשב בכך שהאוירה הלמדנית בישיבות שמה יותר דגש על כך. כל זה בדרך אפשר, ואם שגיתי ה' הטוב יכפר.
חד וחלק כתב:על פי השמועות ר' חיים לא היה בצעירותו סמל ההתמדה.
חזור אל “מטפחת ספרים ועיטור סופרים”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 190 אורחים