עשו כיבד הורתו / לכן נמשכה מלכותו. ר' טרפון כיבד הורו / הלך וגדל עושרו.
מעשה אמרו רבותינו פעם אחת אבדה ישפה של בנימין אמרין אית ליה מרגלא טבא דכוותה לדמה בן נתינה, אזלין פסקין עמיה במאה דינרין, סלק בעא למתן להון ואשכח אבוי ואמיה דמכין, ואית דאמרי רגלוי דאבוי על תיבותא, ואית דאמרי מפתחא דתבותא הוה גו צנעיה דאבוי נחת, אמר להון לא יכילנא מיתבא יתה לכון, אמרין דילמא הוא בעי פריטין יתיר, עלון ליה עד אלפא דינרין, כיון דאתער אבוי ואמיה סלק אחית יתה להון, בעון למתן ליה בפסיקתא בתרייתא אמר מה אנא מזבן לכון יקרא דאבוי ודאמוי בפריטין איני נהנה מכבוד אבותי כלום, מה פרע לו הקב"ה, א"ר יוסי בר אבין אותו הלילה ילדה פרתו פרה אדומה ושקלו לו ישראל משקלה זהב.
יורה דעה כתב:כמדומה שגם רבי יהודה החסיד יכול להוות מקור לא רע, הלא כן?
חכם באשי כתב:יורה דעה כתב:כמדומה שגם רבי יהודה החסיד יכול להוות מקור לא רע, הלא כן?
פששש, איך לא חשבתי על כך עד עכשיו?!
אז לטעמך, אני פשוט יכול להדפיס את ספרו של רבי יהודה החסיד בלי שום מ"מ אחד, אה?!
חבל שלא העלת את הרעיון עד עכשיו, היית חוסך לי אוקיינוס של עבודה!
חכם באשי כתב:גם אני נתעוררתי בכך, במיוחד, שעשיו כיבד את אביו, ויותר מתאים 'הורו'; ור"ט כיבד את אימו, ויותר מתאים 'הורתו'.
חכם באשי כתב:יורה דעה כתב:כמדומה שגם רבי יהודה החסיד יכול להוות מקור לא רע, הלא כן?
פששש, איך לא חשבתי על כך עד עכשיו?!
אז לטעמך, אני פשוט יכול להדפיס את ספרו של רבי יהודה החסיד בלי שום מ"מ אחד, אה?!
משה מ כתב:עפ"י כללי הדקדוק כך צריך להיות.
ובארוכה: לשון יחיד של הורים הוא הוֹרֶה, והורה שלו זה הוֹרוֹ, וזהו הנקרא שם דבר [כמו שולחן כסא שאין חילוק בלשון זכר לנקבה]. לשון הורתו שייך על פעולת ההריון, אמו הרתה אותו (ראה רש"י איוב ג ג).
לייטנר כתב:וקצת מעניין להוכיח הוכחה לשונית מרש"י...
המהדיר כתב:לייטנר כתב:וקצת מעניין להוכיח הוכחה לשונית מרש"י...
מה כ"כ מעניין?
[התדע כמה מילים בלשוננו מקורן בחידושיו הלשוניים של רש"י?]
ראה היכל רש"י לאבנרי. ולאחרונה, ח' גמליאל, רש"י כפרשן וכבלשן.
לייטנר כתב:משה מ כתב:עפ"י כללי הדקדוק כך צריך להיות.
ובארוכה: לשון יחיד של הורים הוא הוֹרֶה, והורה שלו זה הוֹרוֹ, וזהו הנקרא שם דבר [כמו שולחן כסא שאין חילוק בלשון זכר לנקבה]. לשון הורתו שייך על פעולת ההריון, אמו הרתה אותו (ראה רש"י איוב ג ג).
לא נכון ועיין שיר השירים ג ד.
וקצת מעניין להוכיח הוכחה לשונית מרש"י...
חזור אל “מטפחת ספרים ועיטור סופרים”
משתמשים הגולשים בפורום זה: חיים פ. ו־ 263 אורחים