אוצר החכמה כתב:ומה הדין ברופא שרוצה לאכול ביוה"כ, כי חש ברע ואם ירגיש יותר טוב, יוכל לנתח יותר בצורה מדויקת?
דודי כתב:זה חידוש נורא
תוכן כתב:כן.
למאי_נמ? כתב:ומה דבר אדם שיאמר הרופא שמצבו הכלכלי גורע מתפקוד ליבו ומסתכן, - האם הותר לו לגנוב? (והוא כעין נידון החת"ס הנ"ל). לכן נראה שאם לא מוצדק רצונו לד"ז - אין להתיר, ואפילו אם מסתכן, שלא מצאנו שהתירו לצורך פיקוח נפש אלא צורך מוצדק, וכעין ד' המהר"י סרוק המפו' (נשמח אם מישהו יצטט דבריו) שחולה מסוכן שאמדוהו הרופאים שצריך לאכול מבהמה טמאה, ולא הסכים, והכינו לו בשר מבהמה זו, וא"ל אביו: 'זו בשר כשירה', והשיבו שאם יאכל מבשר זה האב יאמין לו ויאכל גם הוא, ואמר המהר"י סרוק זי"ע שהיות ואיננו רשאי לדרוש כזה דבר, ימות ולא יאכל האב. [והוא חידוש גדול, ושמעתי שהגריש"א מסתפק אם הלכה כמותו שלא מצא ראיה לדבריו, ודו"ק].
שם בגמ' בכתובות אינו ענין של פקו"נ אלא של צדקה, ואף להדעות שאם ימות ימות מ"מ אין חיוב של פקו"נ כין שהוא יכול לעולם לאכול ולהציל את עצמו, משא"כ כאן.
הרב 'מדבר' כתב:אינו דומה כלל לנידון המהר"י סרוק: א) במקרה המהר"י סרוק מכשיל אחר וכאן את עצמו, ב) שם אם לא נתיר ימות הוא ודמו בראשו שגרם לעצמו, וכאן ימות אחר שלא פשע כלל, ג) שם במזיד אינו אוכל אפילו שחייב וכאן טוען שהוא אנוס בדבר, ד) וזה עיקר - נתיר לו ונאמר שזה רק אם ודאי צריך, ואם לא נודיעו שעובר באיסור (והרי לא התרנו אלא אם חייב לעשן ואם לא הרי אין בכוחינו להתיר), אבל בנידון שם כל דרישתו אין לה שום טעם כלל.
הרב 'מדבר' כתב:עוד נראה שאם יאמר אדם שמוכן להציל (מסכנת נפשות) רק אם נתיר לו איסור - ודאי נתיר לו, שהרי אין ההתר חל כלל, שאין אנו מוסמכים להתיר איסורי תורה בלא טעם, והוא יעבור באיסור ועליו החטא שגרם לעצמו ברשעותו.
הרב 'אוצר החכמה' כתב:לגבי הראיות של פקו"נ רחוק, איני יודע למה נזקק שם לראיות אלו בכלל, ולא הבנתי מאי שנא החולה שלו, מכל יולדת שעבדינן לייתובי דעתא, ואם מחמת חוליו אין מתיישבת דעתו רק אם יאכל אחר עמו למה שלא יותר, משא"כ אם הוא בדעתו ועושה מחמת שאינו שומע לדין כמעשה דמהר"י סרוק.
חילוק פשוט - שהיולדת פחדה מוצדק, כמש"כ באגרות משה או"ח ח"א סי' קלב (ואף שיש להשיב על מסקנתו, גם לפי סברתו, מ"מ עצם הסברא ברורה).
הרב 'אוצר החכמה' כתב:למאי_נמ? כתב:חילוק פשוט - שהיולדת פחדה מוצדק, כמש"כ באגרות משה או"ח ח"א סי' קלב (ואף שיש להשיב על מסקנתו, גם לפי סברתו, מ"מ עצם הסברא ברורה).
להיפך, לגבי היולדת הטענה של ר' משה פיינשטיין היא שהוו"ל לייתובי דעתה וגם זה חידוש וכמדומני שאין נוהגין כן כלל, אבל החולה שאין דעתו צלולה מה יש לך לדרוש ממנו!
כוונתך אינה מובנת (סניף למה?)בברכה המשולשת כתב:לגבי החולה שהחמיר מחמת צדקות, יש לציין לדברי בעל אגודת אזוב (אבי האבנ"ז) שמותר להחמיר ולא לאכול מאכלות אסורים מחמת צדקות, ואולי כך סבר גם מהר"י סרוק, לפחות כסניף.
מדבר כתב:כוונתך אינה מובנת (סניף למה?)בברכה המשולשת כתב:לגבי החולה שהחמיר מחמת צדקות, יש לציין לדברי בעל אגודת אזוב (אבי האבנ"ז) שמותר להחמיר ולא לאכול מאכלות אסורים מחמת צדקות, ואולי כך סבר גם מהר"י סרוק, לפחות כסניף.
בברכה המשולשת כתב:מדבר כתב:כוונתך אינה מובנת (סניף למה?)בברכה המשולשת כתב:לגבי החולה שהחמיר מחמת צדקות, יש לציין לדברי בעל אגודת אזוב (אבי האבנ"ז) שמותר להחמיר ולא לאכול מאכלות אסורים מחמת צדקות, ואולי כך סבר גם מהר"י סרוק, לפחות כסניף.
סניף להיתר לשני לאכול.
אי''ש יהודי כתב:רופא מנתח, מעשן סיגריות באופן קבוע, טוען שאם ייעשן סיגריה לפני ניתוח הוא מרוכז ביתר שאת, ניתוח קריטי המוגדר כפיקוח נפש המתבצע ביום השבת ע"פ הלכה, האם יותר לו לעשן סיגריה טרם כניסתו לחדר הניתוח?
תוכן כתב:כן.
אי''ש יהודי כתב:לחו"ר המלומדים; הא לכם סיכום שיעור 'רבם של הרופאים' - הגאון רבי יצחק זילברשטיין שליט"א מתוך ספרו החדש 'שיעורי הלכה לרופאים' - ה"כ
ניתוח מדהים ותשובה כהלכה!
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 61 אורחים