פשוטה של משנה כתב:[ויש להעיר שהגאון האלמוני הנ"ל הנזכר בס' העתים חידש גם שסומא פטור מתפילין, ובזה לית מאן דחייש ליה, וחזינן שלא היה מן הגאונים שנתקבלו פסקיהם בישראל].
פשוטה של משנה כתב:ומשמעות דבריו היא שהעיקר בש"ס הוא כשיטה הסוברת שאין מניחים תפילין בחוה"מ וכפי שאכן נהג הגר"א.
פשוטה של משנה כתב:בשעה שההיפך הוא הנכון שבשביל דבר חדש כזה לפטור חוה"מ מתפילין צריך מקור בתלמוד
פשוטה של משנה כתב:וא"כ מוכח מדברי רב ורבב"ח שתפילין צורך המועד הם. והגר"א דחה ראיה זו באמרו שרב סובר ששבת זמן תפילין היא. ודבריו בזה תמוהים.
פשוטה של משנה כתב:וגם סתימת הסוגיא במו"ק משמעה שדברי רבי יהודה ור"מ להלכה הם ואינם תלויים בשיטתם הדחויה בענין שבת זמן תפילין.
קולמוס הסופר כתב:פשוטה של משנה כתב:ומשמעות דבריו היא שהעיקר בש"ס הוא כשיטה הסוברת שאין מניחים תפילין בחוה"מ וכפי שאכן נהג הגר"א.
אין זו משמעות דבריו, אלא דבריו כפשוטם כי השיטה שמניחים אין לה עיקר בש"ס.
אתה כמובן מחזק את תמיהתיפשוטה של משנה כתב:בשעה שההיפך הוא הנכון שבשביל דבר חדש כזה לפטור חוה"מ מתפילין צריך מקור בתלמוד
הב"י (בענייננו) חשב אחרת ממך וז"ל: "מי יערב לבו לגשת לעבור בקום ועשה על דברי רשב"י בזוהר הקדוש".
ממש לא. אתה השמטת את תחילת המשפט שלו 'בתלמודא דידן לא נתבאר דין זה בפירוש', וכמובן איני חולק על זה שאי"ז מפורש בתלמוד, באתי רק לומר שזה פשטות הדברים וחולק עליו להביא ראיה, ועל זה עונה הב"י שהוא מסתמך על הזוהר חדש. שזוהי כמובן שאלה של השקפה האם אפשר לסמוך על הזוהר בהכרעת הלכה, וכידוע שבדברים רבים אין אנו נוהגים כמותו אע"פ שאין מפורש בתלמוד להיפך [ויעויין היטב במטפחת ספרים ליעב"ץ מה שכתב אודות הזוהר חדש וכמה הוא מוסמך].פשוטה של משנה כתב:וא"כ מוכח מדברי רב ורבב"ח שתפילין צורך המועד הם. והגר"א דחה ראיה זו באמרו שרב סובר ששבת זמן תפילין היא. ודבריו בזה תמוהים.
כאילו ולא הוכיח זה... "ושם אין ראיה כלל דשם אליבא דמ"ד שבת זמן תפילין כדקאמר שם מתניתין פליג' עלה דרב כותב אדם תפילין כו' לעצמו ופריק שם מתניתין אליביה דרב ומתניתין רבי יהודה היא דקאמר כותב כו' דס"ל שבת ויו"ט ז"ת הן".
מה יישב בזה? סוף סוף טענתו היא שרב סבר שבת ז"ת הוא וזה לא מצינו כמ"ש הרא"ש.פשוטה של משנה כתב:וגם סתימת הסוגיא במו"ק משמעה שדברי רבי יהודה ור"מ להלכה הם ואינם תלויים בשיטתם הדחויה בענין שבת זמן תפילין.
א"כ למה כתב הרא"ש שזה לשיטתם?
פשוטה של משנה כתב:קולמוס הסופר כתב:פשוטה של משנה כתב:ומשמעות דבריו היא שהעיקר בש"ס הוא כשיטה הסוברת שאין מניחים תפילין בחוה"מ וכפי שאכן נהג הגר"א.
אין זו משמעות דבריו, אלא דבריו כפשוטם כי השיטה שמניחים אין לה עיקר בש"ס.
אתה כמובן מחזק את תמיהתי
איך הגעת לזה?
אתה כתבת שאין ראיות בש"ס לשיטת הגר"א - ודלא כמשמעות הגר"א, ע"ז עניתי שאין משמעות כזאת בגר"א.פשוטה של משנה כתב:בשעה שההיפך הוא הנכון שבשביל דבר חדש כזה לפטור חוה"מ מתפילין צריך מקור בתלמוד
הב"י (בענייננו) חשב אחרת ממך וז"ל: "מי יערב לבו לגשת לעבור בקום ועשה על דברי רשב"י בזוהר הקדוש".
ממש לא. אתה השמטת את תחילת המשפט שלו 'בתלמודא דידן לא נתבאר דין זה בפירוש', וכמובן איני חולק על זה שאי"ז מפורש בתלמוד, באתי רק לומר שזה פשטות הדברים וחולק עליו להביא ראיה, ועל זה עונה הב"י שהוא מסתמך על הזוהר חדש. שזוהי כמובן שאלה של השקפה האם אפשר לסמוך על הזוהר בהכרעת הלכה, וכידוע שבדברים רבים אין אנו נוהגים כמותו אע"פ שאין מפורש בתלמוד להיפך [ויעויין היטב במטפחת ספרים ליעב"ץ מה שכתב אודות הזוהר חדש וכמה הוא מוסמך].
פשוטה של משנה כתב:וא"כ מוכח מדברי רב ורבב"ח שתפילין צורך המועד הם. והגר"א דחה ראיה זו באמרו שרב סובר ששבת זמן תפילין היא. ודבריו בזה תמוהים.
פשוטה של משנה כתב:וגם סתימת הסוגיא במו"ק משמעה שדברי רבי יהודה ור"מ להלכה הם ואינם תלויים בשיטתם הדחויה בענין שבת זמן תפילין.
הבל גמור!פשוטה של משנה כתב:כידוע נחלקו הראשונים בזה אם מניחים תפילין בחולו של מועד. והנה כתב הגר"א בביאורו (סי' לא) שהשיטה האומרת שמניחים תפילין בחוה"מ אין לה עיקר בש"ס כלל. ומשמעות דבריו היא שהעיקר בש"ס הוא כשיטה הסוברת שאין מניחים תפילין בחוה"מ וכפי שאכן נהג הגר"א.
אז יש לנו מחלוקת הגר"א והרב פש"מ האם אפשר לסמוך על הזוהר במקום שאין ראיה כנגד זה מן התלמוד או לא...פשוטה של משנה כתב:אבל עכ"פ מה שייך לומר שאין לשיטה זו עיקר בש"ס כאילו היא באה לחדש דבר בלא מקור, בשעה שההיפך הוא הנכון שבשביל דבר חדש כזה לפטור חוה"מ מתפילין צריך מקור בתלמוד.
ואדרבה ממה שאמרו בתלמוד שאין מניחים תפילין ביו"ט משמע שבחוה"מ מניחים תפילין, כי חוה"מ לא איקרי יו"ט בסתמא.
פשוטה של משנה כתב:[ויש להעיר שהגאון האלמוני הנ"ל הנזכר בס' העתים חידש גם שסומא פטור מתפילין, ובזה לית מאן דחייש ליה, וחזינן שלא היה מן הגאונים שנתקבלו פסקיהם בישראל].
גם זה אינו שהגר"א ציין להנמוקי יוסף שפירש דרב סובר כר' יוסי שכותב כדי פרנסתו ולאו זמן תפילין הוא. ומ"מ במשנה לכאורה מפורש כנגד זה שאסור לכתוב לאחרים ועל זה משני בכותב להניח אבל לא שרב סובר כמתני' שלעצמו מותר.פשוטה של משנה כתב:והנה הראיה העיקרית שמניחים תפילין בחוה"מ היא מהסוגיא במו"ק יט. שהובאה שם ברייתא שסוברים בה ר"מ ורבי יהודה שמותר לכתוב תפילין בחוה"מ לעצמו ולא לאחרים, ומוכח שצורך המועד הוא. אלא שראיה זו כבר דחאה הרא"ש עצמו שר"מ ור"י סוברים שבת זמן תפילין הוא. ושוב הביא דברי הירושלמי שם שרב ורבה בר בר חנה הורו לרב חננאל הסופר שיכול לכתוב תפילין לאדם שנאבדו תפילין במועד, ונתבאר שם שהמשנה האומרת שאינו כותב לאחרים היינו לצורך אחר המועד, ולעצמו שרי אף לצורך אחר המועד, וא"כ מוכח מדברי רב ורבב"ח שתפילין צורך המועד הם . והגר"א דחה ראיה זו באמרו שרב סובר ששבת זמן תפילין היא.
ודבריו בזה תמוהים, וכמו שכבר כתב הרא"ש שלא מצינו שיסברו האמוראים ששבת זמן תפילין. ואילו היה רב סובר כן א"א שיידחה דבר זה מן ההלכה מכל וכל. וגם סתימת הסוגיא במו"ק משמעה שדברי רבי יהודה ור"מ להלכה הם ואינם תלויים בשיטתם הדחויה בענין שבת זמן תפילין .
אני מבין שכת"ר מניח תפילין ביו"ט שני של ראש השנה...פשוטה של משנה כתב:והנה דברי הרשב"א אין להם קיום לדעת הרמב"ם וסיעתו הסוברים שמלאכת חוה"מ דרבנן היא.
לדבריך לא הגר"א מחודש אלא הראשונים וממש לא ברור למה באת בזה כנגד הגר"א וכבר הזכרתי לעיל שאפילו התוס' הסוברים להניח תפילין כתבו כן רק מכח הוכחה אבל בהבנה הפשוטה היה דעתם שלא להניח. ויעויין בשו"ת הרמ"ע מפאנו שכתב שהאות הוא משום עצם קדושת היום.פשוטה של משנה כתב:ולעומת זאת דברי התוס' הלוא מחודשים המה, כי היכן מצינו אות לגבי מצוות אלו, ולכאורה אין לנו להמציא מדעתנו אות על מה שלא נאמר בתורה בפירוש שהוא אות. ומה שאיסור מלאכה ביו"ט הוי אות היינו משום שיש לדמות יו"ט לשבת. ורש"י כתב דהיינו משום שנאמר 'כי אות היא.. לדעת כי אני ה' מקדישכם', ופסוק זה מתקיים אף ביו"ט ששמירתה היא קיום לידיעה שה' מקדש אותנו.
סוף דבר - דברי הגר"א בזה מחודשים המה, וריהטא דשמעתתא היא כמנהג אשכנז העתיק שיש להניח תפילין בחוה"מ.
זה עדיין המנהג הנפוץ היום בחו"ל אצל מתפללי אשכנז. רובם בלי ברכה. ונוהגים להסירם לפני הלל.פשוטה של משנה כתב:בשולי הדברים:
אמח אם אי מי מחכמי אתרא הדין יגלה את אזני האם יש כיום קהילות בארץ ישראל שמנהגם להניח תפילין [כי שמעתי מאבי מורי שבצעירותו היו רבים המניחים תפילין בחוה"מ].
סברתי היתה שגם אם מלאכת חוה"מ אסורה מדרבנן יש כאן אות דרבנן ואין מניחים תפילין כשם שאין מניחים ביו"ט שני אך אכן טעיתי בזה טעות גדולה כי כל הפוסקים תלו את המחלוקות זו בזו. [ובכל מקרה אינני רואה בזה שטעם אחד של הראשונים לא אזיל אליבא דכל הראשונים כדי השגה על הגר"א]פשוטה של משנה כתב:מרן המשגיח גילה את חוסר הבנתו לעין כל בטענתו שלפי דברי צריך להניח תפילין ביו"ט שני.
טפשות מופלגת! הלוא לא אמרתי אלא שאם מלאכת חוה"מ דרבנן אזי ל"ש לומר שהוא סיבה לפטור חוה"מ מתפילין דרבנן וכמ"ש הרשב"א עצמו שהוא סובר שמלאכת חוה"מ דאורייתא.
ממילא יובן שעל שאר דבריך אין לי מה להוסיף.
פשוטה של משנה כתב:קולמוס הסופר
ג. הואל נא להסביר כוונתך ביחס לדברי הגר"א על הסוגיא בירושלמי, כי לא הבנתי כוונתך מה הוא בא להוכיח משם.
בס"ה הוא בא לומר שאותה סוגיא סוברת שבת ז"ת, ומה זה נודע לדברי שאין לנו להמציא שרב סובר דלא כהלכתא וכמ"ש הרא"ש.
קולמוס הסופר כתב:פשוטה של משנה כתב:קולמוס הסופר
ג. הואל נא להסביר כוונתך ביחס לדברי הגר"א על הסוגיא בירושלמי, כי לא הבנתי כוונתך מה הוא בא להוכיח משם.
בס"ה הוא בא לומר שאותה סוגיא סוברת שבת ז"ת, ומה זה נודע לדברי שאין לנו להמציא שרב סובר דלא כהלכתא וכמ"ש הרא"ש.
בס"ד
מזה שהירושלמי מקשה ומתרץ את דברי רב אליבא דמתניתין, מוכח שרב הוא בשיטת המשנה, והרי המשנה היא ר' יהודה שסובר שכותב תפילין לעצמו ולשיטתו ששבת ז"ת, א"כ מוכח מהירושלמי שרב סובר כר' יהודה ששבת ז"ת.
ייש"כ על הדברים הנעימים ומנהירים אך לענ"ד א"צ להיכנס בדוחק זה לפרש לשון להניח שפירושו להניח תפילין אלא שורש דברי הגר"א הוא מביאור הב"י בסי' תקמ"ה שכתב דהסוברים שאסור להניח תפילין בחוה"מ יפרשו הירושלמי דלעצמו פירוש שהוא צריך להם לאחר המועד מותר לכתוב וה"ה לאחרים אם יש מי שצריך להם אבל להניח פירוש שכותב להניחם בקרן זוית ולמוכרם כשיהיה מי שיצטרך להם זה אסור (ונמצא שלהניח אינו אוקימתא במשנה שלהניח מותר לעצמו ואסור לאחרים אלא להניח הוא פירוש על הא דלאחרים אסור דהחילוק אינו בין עצמו לאחרים אלא בין להשתמש ללהניח)אוצר החכמה כתב:ובאמת שהרואה את לשון רבינו הגר"א רואה שפירש את תירוץ הירושלמי אחרת מפירוש המפרשים על הדף. ונראה לי שהגר"א כך פירש את הירושלמי שהירושלמי מקשה שמתניתין פליגא עליה דרב היינו שסתם המשנה שלא כר' יוסי ומתרץ שאין מהמשנה ראייה למחלוקת ר'יוסי ורבנן כי מיירי בכותב להניח היינו ולא למכור כדי פרנסתו אלא להשתמש בהם (זה פירוש להניח לפי הגר"א היפך פירוש המפרשים) וזה כדעת הסוברים חוה"מ זמן תפילין. והאיר רבינו את עינינו בדרך קצרה בביאור הירושלמי.
מרן המשגיח כתב:בעניין איסור מלאכה דרבנן עדיין לא נחה דעתי למה לא ייחשב אות מדרבנן כמו יו"ט שני ואף שיש לומר שיו"ט שני נתנו לו כל דיני היו"ט ראשון וממילא האיסור מלאכה שבו הוא ג"כ אות כמו האיסור מלאכה של יו"ט ראשון אבל באיסור מלאכה דרבנן לא חשיב אות אכתי לא נחה דעתי בזה דמ"מ הא גם האיסור מלאכה של חוה"מ גזרו רבנן משום קדושה שיש בו ודומה ליו"ט ואולי שמא כוונת הראשונים שאם האיסור מלאכה דרבנן שייך לחלק בין חוה"מ ליו"ט אבל אם הוא דאורייתא א"א לחלק ולא באו לומר שבאיסור מלאכה דרבנן לא שייך אות אלא רק שאינו מוכרח, וצריך אני לרב בזה.
סגן אלוף כתב:מרן המשגיח כתב:בעניין איסור מלאכה דרבנן עדיין לא נחה דעתי למה לא ייחשב אות מדרבנן כמו יו"ט שני ואף שיש לומר שיו"ט שני נתנו לו כל דיני היו"ט ראשון וממילא האיסור מלאכה שבו הוא ג"כ אות כמו האיסור מלאכה של יו"ט ראשון אבל באיסור מלאכה דרבנן לא חשיב אות אכתי לא נחה דעתי בזה דמ"מ הא גם האיסור מלאכה של חוה"מ גזרו רבנן משום קדושה שיש בו ודומה ליו"ט ואולי שמא כוונת הראשונים שאם האיסור מלאכה דרבנן שייך לחלק בין חוה"מ ליו"ט אבל אם הוא דאורייתא א"א לחלק ולא באו לומר שבאיסור מלאכה דרבנן לא שייך אות אלא רק שאינו מוכרח, וצריך אני לרב בזה.
יום טוב שני העמידו חז"ל את דבריהם לתת לו תוקף גמור של יו"ט גם לתפילין לקולא, ולא מחמת שמצד עצמו יו"ט דרבנן הוא אות לפטור מתפילין, אלא לתת לו דמיון לדאוריתא דא"א לפלוג ולזלזל בו, משא"כ איסור מלאכה דחול המועד שאינו בא לתת לו תוקף של יו"ט גמור גם מדרבנן אלא איסור מלאכה גם בחול המועד אע"פ שהוא עדיין בדרגת חול המועד
מרן המשגיח כתב:סגן אלוף כתב:מרן המשגיח כתב:בעניין איסור מלאכה דרבנן עדיין לא נחה דעתי למה לא ייחשב אות מדרבנן כמו יו"ט שני ואף שיש לומר שיו"ט שני נתנו לו כל דיני היו"ט ראשון וממילא האיסור מלאכה שבו הוא ג"כ אות כמו האיסור מלאכה של יו"ט ראשון אבל באיסור מלאכה דרבנן לא חשיב אות אכתי לא נחה דעתי בזה דמ"מ הא גם האיסור מלאכה של חוה"מ גזרו רבנן משום קדושה שיש בו ודומה ליו"ט ואולי שמא כוונת הראשונים שאם האיסור מלאכה דרבנן שייך לחלק בין חוה"מ ליו"ט אבל אם הוא דאורייתא א"א לחלק ולא באו לומר שבאיסור מלאכה דרבנן לא שייך אות אלא רק שאינו מוכרח, וצריך אני לרב בזה.
יום טוב שני העמידו חז"ל את דבריהם לתת לו תוקף גמור של יו"ט גם לתפילין לקולא, ולא מחמת שמצד עצמו יו"ט דרבנן הוא אות לפטור מתפילין, אלא לתת לו דמיון לדאוריתא דא"א לפלוג ולזלזל בו, משא"כ איסור מלאכה דחול המועד שאינו בא לתת לו תוקף של יו"ט גמור גם מדרבנן אלא איסור מלאכה גם בחול המועד אע"פ שהוא עדיין בדרגת חול המועד
לא הבנתי. הן גם אם חוה"מ אסור במלאכה מן התורה אין בדרגת יו"ט אלא בדרגת חוה"מ ומ"מ כיוון שאסור במלאכה חשיב אות ולמה לא נאמר כן גם באיסור מלאכה דרבנן דמדרבנן חשיב אות.
אוצר החכמה כתב:דברי הרב בעל פשוטה של משנה כאן לא מובנים, וכמדומני שחלק מהויכוח כאן היה משום שלא ראו הגמרא בפנים.
לא טרחת להסביר במה אינם מובנים!
ראשית אומר שכל תלונותיו על הגר"א לא על רבינו הגר"א הם אלא על הראשונים כמו שהביא הב"י שהראשונים נקטו שמהגמרא דידן אין ראייה להניח תפילין בחולו של מועד וכל ראיית המחייבים נסמכת על הירושלמי.
אין לי שום תלונה על הראשונים, כי אכן עיקר הראיה היא מהירושלמי. ומהבבלי אינה אלא ראיה קצת שאפשר לדחותה, אך תמיהתי על הגר"א שהציג את הדברים כאילו הפשטות היא כשיטתו ולא להיפך.
ראשית מן הבבלי אין ראייה כי דברי רבה בר בר חנה ודברי רב במו"ק יט בבבלי אין מהם ראייה כלל שמניחים תפילין בחולו של מועד, שהרי נקטו את לשונו של ר' יוסי ממש וע"כ שהתכוונו לפסוק כר' יוסי, ואם אנחנו מפרשים כפשוטו שר' יוסי מיקל מכולם והיינו משום הלכות חוה"מ ופרנסה כמו שביארו תוספות שם ד"ה ר' יוסי (שציין אליהם הגר"א) אין כאן שום רמז להיתר הנחת תפילין בחוה"מ (אולי להיפך). כל מה שתוספות שם נדחקו להגיד שנצטרך להגיד שרב סובר ששבת זמן תפילין הוא לפי שיטת רבינו יונה שס"ל שר' יוסי מחמיר מכולם.
וזה באמת קושי בדברי הירושלמי שמקשה שמתניתין פליגא אדרב ולא משיב את התשובה הפשוטה שרב כר' יוסי ומתניתין ר"מ.
ובאמת שהרואה את לשון רבינו הגר"א רואה שפירש את תירוץ הירושלמי אחרת מפירוש המפרשים על הדף. ונראה לי שהגר"א כך פירש את הירושלמי שהירושלמי מקשה שמתניתין פליגא עליה דרב היינו שסתם המשנה שלא כר' יוסי ומתרץ שאין מהמשנה ראייה למחלוקת ר'יוסי ורבנן כי מיירי בכותב להניח היינו ולא למכור כדי פרנסתו אלא להשתמש בהם (זה פירוש להניח לפי הגר"א היפך פירוש המפרשים) וזה כדעת הסוברים חוה"מ זמן תפילין. והאיר רבינו את עינינו בדרך קצרה בביאור הירושלמי.
דבריך כ"כ דחוקים שאיני יודע איך להגיב, רק אומר שרבי יוסי כלל לא הוזכר בירושלמי וא"א לפרש ירושלמי לפי דעה שהוזכרה בבבלי.
בכל אופן אתה מתעלם מהעובדה הפשוטה שאף הגר"א מודה שלשיטתו צ"ל שרב סובר שבת ז"ת, וכבר כתבו התוס' והרא"ש שאין שום הצדקה לומר שרב סובר דלא כהלכתא מבלי שום ראיה.
אגב מה שכתב הגר"א שאין עיקר לשיטה זו התכוון בעיקר להמשך דבריו שתוספות הביאו ראייה מביצה וע"ז כתב שהגירסא אינה נכונה.
כבר ציינתי שהגר"א לא כתב שאין לה עיקר בש"ס אלא שאין לה עיקר כלל, והמשמעות הברורה היא שהיא שיטה דחויה כמ"ש החיי אדם.
עוד אגב אע"פ שרבינו הגר"א כתב שפשטות המשנה ששבת זמן תפילין כי אחרת למה לעצמו מותר, הריטב"א כתב בדיוק להיפך שפשטות המשנה משמע ששבת לאו זמן תפילין כי אם יש בהם צורך במועד למה לאחרים יהיה אסור.
ממש לא, הוא כתב כן רק לדעת הסוברים שחוה"מ לאו ז"ת, ואילו הוא עצמו מכריע להיפך ומיירי שאינו צריך אותם למועד, והעלה שם את מה שטענתי מעצמי למעלה שלא מצינו חוה"מ נקרא יו"ט וגם לא הוקש לשבת שנאמר בו שהוא נקרא אות.
בדיוק כמו שכל אחד מבין ששיטת ר"ת בשקיעה שניה היא מחודשת ומנוגדת לפשטות.
בתור ראש החץ של התוקפים את כת"ר אני נוטל לעצמי רשות להשיבך ולהסביר מה אני רוצה ממך (ולפי הבנתי גם מגיבים אחרים שנקטו לשון יותר רכה משלי).פשוטה של משנה כתב:חשוב לי לחזור ולהדגיש לטובת התוקפים אותי.
לא באתי חלילה לומר שאין מקום לומר שחוה"מ לאו זמן תפילין, רק באתי לומר שאין זה הפשטות והיא שיטה מחודשת הן מכוח ראיות והן מכוח סברא. ובדיוק כמו שכל אחד מבין ששיטת ר"ת בשקיעה שניה היא מחודשת ומנוגדת לפשטות.
ואני בעניי מבקש לדעת מהי הפשטות בכל ענין כפי ששמי מורה עלי.
ועל זה תמהתי על הגר"א שמציג את השיטה המנוגדת לו כשיטה נטולת בסיס.
אוצר החכמה כתב:בדיוק כמו שכל אחד מבין ששיטת ר"ת בשקיעה שניה היא מחודשת ומנוגדת לפשטות.
אני לא כל כך מבין מה אתה מתכוון בזה. יש בעייה של סתירה בין הסוגיות בשבת ובפסחים והיא סתירה חמורה. כך שאי אפשר לתרץ אותה בפשטות. יש שלשה תירוצים
א. רבנו תם.
ב. הגאונים הובאו במהר"ם אלשקר שהגמרא בפסחים היא שיטה דחויה.
ג. הגר"א שמדובר על צאת כל הכוכבים.
כל שיטה יש לה את הקשיים שלה. אלו שדחו את רבינו תם לא דחו אותו בגלל ששיטתו אינה פשוטה אלא מן הטענה העיקרית לדעתם שהמציאות לא כן היא, ומעוד טענות שונות.
אוצר החכמה כתב:דבר שנחלקו בו גדולי הראשונים והאחרונים, לא יכול ספר בן דורינו יהיה מקיף ככל שיהיה, ליצור בעייה לנוהג כמנהג חלק מהם.
משולש כתב:בפשטות רוב מוחלט של הראשונים והאחרונים בכל ארצות אירופה (חוץ מספרד אחרי התגלות הזוהר) סוברים להניח תפילין בחול המועד. וזה כולל את הראשונים הגדולים שמפיהם אנו חיים, כמו הרא"ש, הטור, הרמב"ם, ויתכן שגם הרי"ף.
אלו דברים פשוטים וידועים.
אבל הבנתי שבספר שיצא (לכשיצא) יהיה עוד הרבה חומר מעניין בנושא. ונקווה שיראה אור בקרוב בע"ה.
אוצר החכמה כתב:וכאן בארץ ישראל הנהיגו גדולי הדור שעלו כמנהג הספרדים והם תלמידי הגר"א וכנראה גם תלמידי הבעש"ט כי גם החסידים בארץ לא מניחים כמנהג הספרדים.
משולש כתב:בפשטות רוב מוחלט של הראשונים והאחרונים בכל ארצות אירופה (חוץ מספרד אחרי התגלות הזוהר) סוברים להניח תפילין בחול המועד. וזה כולל את הראשונים הגדולים שמפיהם אנו חיים, כמו הרא"ש, הטור, הרמב"ם, ויתכן שגם הרי"ף.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 44 אורחים