ישכילו ויבינו אוהבי שכל מה שלימדונו רבותינו, כי אין מקרא יוצא מידי פשוטו. אף כי עיקרה של תורה באה ללמדנו ולהודיענו ברמיזת הפשט וההגדות וההלכות והדינין ועל ידי אריכות הלשון ועל ידי שלושים ושתים מידות של ר' אליעזר בנו של ר' יוסי הגלילי וע"י שלש עשרה מידות של ר' ישמעאל והראשונים מתוך חסידותם נתעסקו לנטות אחרי הדרשות שהן עיקר ומתוך כך לא הורגלו בעומק פשוטו של מקרא.
ולפי שאמרו חכמים: אל תרבו בניכם בהגיון. וגם אמרו: העוסק במקרא מדה ואינה מדה, העוסק בתלמוד אין לך מדה גדולה מזו ומתוך כך לא הורגלו כל כך בפשוטן של מקראות וכדאמרינן במסכת שבת: הוינא בר תמני סרי שנין וגרסינן כולה תלמודא ולא הוה ידענא דאין מקרא יוצא מידי פשוטו.
וגם רבינו שלמה אבי אמי מאיר עיני גולה שפירש תורה נביאים וכתובים, נתן לב לפרש פשוטו של מקרא. ואף אני שמואל ב"ר מאיר חתנו זצ"ל נתווכחתי עמו ולפניו והודה לי שאילו היה לו פנאי, היה צריך לעשות פירושים אחרים לפי הפשטות המתחדשים בכל יום. ועתה יראו המשכילים מה שפירשו הראשונים." (רשב"ם, בראשית לז, ב)
יורד ומתעה כתב:באתי הנה בתקווה שחכמי הפורום יוכלו להחכימני בנושא.
ישנן בנושא כמה שאלות נפרדות:
א. מהו הפשט? (לדוגמא, לפי האבן עזרא ניכר בברור שהפשט ניתן להבנת המסתכל בפשטות על פסוקי התורה לעומתו רש"י מפרש הפשט על פי מדרשי האגדה).
ב. מהי מחויבותנו לקבל את הדרש האם יש בזה את החילוק של הרמב"ם בין דרשות שהתקבלו מסיני ודרשות שנוצרו ע"י חז"ל?
ג. האם יש הבדל בין דרש האגדות לדרש המצוות? (לא מצאתי בעיוני הקצר דברים מפורשים בראשונים חוץ מאיזה דקדוק די קלוש ברמב"ן בספר המצוות)
ד. מהו הפירוש העיקרי? (הרמב"ם לא מונה במניין המצוות דברים שאינם מן הפשט משום שזה לא בתורה שבכתב זה דרבנן)
ה. האם יש מצות תלמוד תורה, בעיון בפשט שסותר לגמרי את דברי חז"ל בפירוש המצוות, כגון לעיין בפירוש הפשוט של ענייני שור תם ומועד וכדומה?
בברכה המשולשת כתב:(בשם הגריד"ס מבוסטון ראיתי כתוב שבכל עיון בפשט יש תמיד מצוות ת"ת מלבד באשר לשיר השירים)
איש-אחד כתב:בברכה המשולשת כתב:(בשם הגריד"ס מבוסטון ראיתי כתוב שבכל עיון בפשט יש תמיד מצוות ת"ת מלבד באשר לשיר השירים)
אף ששיה"ש משל, איך יבין הנמשל ללא שיעמיק להבין המשל?
יורד ומתעה כתב:באתי הנה בתקווה שחכמי הפורום יוכלו להחכימני בנושא.
ישנן בנושא כמה שאלות נפרדות:
ג. האם יש הבדל בין דרש האגדות לדרש המצוות? (לא מצאתי בעיוני הקצר דברים מפורשים בראשונים חוץ מאיזה דקדוק די קלוש ברמב"ן בספר המצוות)
מה שנכון נכון כתב:דברי ריד"ס מספר נפש הרב.
וראה עוד בהקדמת האלשיך לפירושו על שה"ש.
איש-אחד כתב:לא הבנתי כוונתם, דברי ר"ע דשיה"ש ק"ק היינו שאין שיה"ש שירי אהבה בעלמא אלא משל על ישראל וקב"ה. כיוון דהוי משל יש להבין המשל, דאל"כ היאך יבין הנמשל?
מה שנכון נכון כתב:איש-אחד כתב:לא הבנתי כוונתם, דברי ר"ע דשיה"ש ק"ק היינו שאין שיה"ש שירי אהבה בעלמא אלא משל על ישראל וקב"ה. כיוון דהוי משל יש להבין המשל, דאל"כ היאך יבין הנמשל?
לזה בדיוק הכונה שיזכור בלמדו הדברים שהם רק משל ולא כפשוטם.
ויובן יותר עפ"י דברי רש"י ריש משלי עה"פ להבין משל ומליצה - שיתנו לב להבין במקראות שני הדרכים המשל והמליצה, שיבינו את מה המשיל למליצה, ואף מן המליצה לא יסורו לבם שגם היא צריכים להבין. כשאמר להצילך מאשה זרה ונכריה על הבלי מצרים [=ע"ז] נאמר הרי המשל ואף המליצה שהוציא משלו בלשון אשה הבן בה והזהר מאשה זרה (ס"א זונה). עכ"ל.
כלומר ששלמה התכוין להזהיר מפני המשל - זנות ומפני הנמשל - ע"ז, וכאן אינו כן אלא הוי רק משל.
איש-אחד כתב:ומה הוא כאן המשל? בשביל זה יש ללמוד להבין פשט המשל, רק לזכור שהוא אכן רק משל.
בברכה המשולשת כתב:א. רש"י מעיר לעיתים רבות על ההבחנה בין הפשט לבין המדרש
ב. החילוק של הרמב"ם אינו נוגע לחיוב המוטל עלינו אלא לרמת תוקף ההלכתי (האם מדובר בדאורייתא או דרבנן- אליבא דהלב שמח, שכן אליבא דהתשב"ץ הכל דאורייתא), שהרי גם דרבנן יש לקבל?
ג. יעויין בויכוח הרמב"ן ובבאר הגולה למהר"ל
ד. מחלוקת גדולה במפרשי ספהמ"צ (וכן המחלוקת הנוספת של דוה"ר והכתוה"ק)
ה. הרשב"ם בודאי סבר שיש בזה מצוה כפי שהובא כן (בשם הגריד"ס מבוסטון ראיתי כתוב שבכל עיון בפשט יש תמיד מצוות ת"ת מלבד באשר לשיר השירים)
יורד ומתעה כתב:א. ולמרות זאת נמצא לרוב שרש"י מביא מדרשי אגדה בסתם וגם זה פשט כמו שהעיד נכדו, אלא שלא ירד להביא פשטות המתחדשים בכל יום, כלשון הרשב"ם. ומסתמא אלו שתי האפשרויות שהבאתי לפרש בפשט. או בקיצור, שיטת האבן עזרא.
ב.אלינו אמנם הוא לא נוגע, אך לבתי הדינין באותה העת נגע גם נגע. ועיקר כוונתי הייתה לשאול האם הרמב"ם סובר שגם במדרשי אגדה יש את שני סוגי המדרשים האלו.
ג.בבאר הגולה היכן?
ד. באומרי הפירוש העיקרי התכוונתי בעצם ל'אז מה באמת קרה שם' במילים פשוטות. אכן מהרשב"ם נראה שזהו הדרש.
ה.אין לרשב"ם הזה קשר. ולא גרע מהאבן עזרא שללא ספק סבר חיוב בפירוש פשוטו הפשוט ככל שיכול להיות למקרא, ואע"פ כן לא סבר כך לגבי החוקים והמשפטים.
יורד ומתעה כתב:ג.בבאר הגולה היכן?
בברכה המשולשת כתב:ג. יעויין בויכוח הרמב"ן ובבאר הגולה למהר"ל
בברכה המשולשת כתב:ב. באמת יש להסתפק על מה שנאמר בויכוחים, אך לגבי דברי הרמב"ן הנ"ל- עיקר הדיון הוא על הסיפא (אגדתות שלא בש"ס) ולא על הרשיא (אגדתות שבש"ס) שהיא הנוגעת בעיקר לשאלה שנשאלה לעיל
מה שנכון נכון כתב:דברי ריד"ס מספר נפש הרב.
וראה עוד בהקדמת האלשיך לפירושו על שה"ש.
נפש הרב כתב:ונקה לא ינקה - לפי תרגומו, מנקה הוא לשבים ואינו מנקה לשאינם שבים. ונראה דתרגום אונקלוס הוא לפי פשוטו של מקרא וכו'.
ונקה לא ינקה. כפשטיה הוא הכל אחד וכדרך שם הפועל עם הפעלים וכמ"ש בפ"ה דב"ק (נ.) כל האומר וכו' [-"כל האומר הקדוש ברוך הוא ותרן הוא יותרו חייו"].
אבל בעלי קבלה וזהר והעולם נקטו את התרגום ומכילתא מנקה הוא כו' הוא מדה אחת. רחמים גדולים שמנקה אותו כאלו לא חטא מעולם והוא יותר על הכל.
ומתרגם התורה ארמית תרגם אמת, ובאר לנו כל הנעלמת, ואם דלק במקומות אחרי מדרשים, ידענו כי יותר ממנו ידע השרשים, רק חפץ להוסיף טעמים אחרים, כי פשוטו יבינוהו אפילו הבוערים ...
...וידענו כי דרך הפשט לא נעלמה ממנו, כי הקל שבקלים יֵדָעֶנּוּ, רק תפס דרך דרש, כי שבעים פנים לתורה.
יורד ומתעה כתב:באתי הנה בתקווה שחכמי הפורום יוכלו להחכימני בנושא.
ישנן בנושא כמה שאלות נפרדות:
א. מהו הפשט? (לדוגמא, לפי האבן עזרא ניכר בברור שהפשט ניתן להבנת המסתכל בפשטות על פסוקי התורה לעומתו רש"י מפרש הפשט על פי מדרשי האגדה).
ב. מהי מחויבותנו לקבל את הדרש האם יש בזה את החילוק של הרמב"ם בין דרשות שהתקבלו מסיני ודרשות שנוצרו ע"י חז"ל?
ג. האם יש הבדל בין דרש האגדות לדרש המצוות? (לא מצאתי בעיוני הקצר דברים מפורשים בראשונים חוץ מאיזה דקדוק די קלוש ברמב"ן בספר המצוות)
ד. מהו הפירוש העיקרי? (הרמב"ם לא מונה במניין המצוות דברים שאינם מן הפשט משום שזה לא בתורה שבכתב זה דרבנן)
ה. האם יש מצות תלמוד תורה, בעיון בפשט שסותר לגמרי את דברי חז"ל בפירוש המצוות, כגון לעיין בפירוש הפשוט של ענייני שור תם ומועד וכדומה?
אלף אלפים כתב:בברכה המשולשת כתב:ב. באמת יש להסתפק על מה שנאמר בויכוחים, אך לגבי דברי הרמב"ן הנ"ל- עיקר הדיון הוא על הסיפא (אגדתות שלא בש"ס) ולא על הרשיא (אגדתות שבש"ס) שהיא הנוגעת בעיקר לשאלה שנשאלה לעיל
כידוע החת"ס בתשו' העתיק דברי הרמב"ן האלו להלכה שא"צ להאמין במה שאינו בש"ס.
משתמשים הגולשים בפורום זה: Google [Bot] ו־ 179 אורחים