אביר יעקב כתב:ומעניין לציין דבריו הקדושים של בעל האור המאיר שכתב בדרוש לפסח וזלה"ק,
ובזה תבין מה שסדר בעל הגדה מעשה בר' אליעזר ור' יהושע ור' אלעזר בן עזריה ור' עקיבא ור' טרפון שהיו מסובין בבני ברק והיו מספרים ביצאת מצרים כל אותו הלילה, וכבר רמזתי למעלה (לעיל רכ, ב) מצוה עלינו לספר ביציאת מצרים, משמעו לשון בהירות וספיריות, עיין שם, וחכמים אלו רוב צדקתם עמדה להם, וכחם יפה לספר את עצמם בבחינת יציאת מצרים כל אותו הלילה הגלות הדומה ללילה, לחבר גאולה ראשונה לגאולה אחרונה כמדובר, והעמיקו כל כך לספר בעניינם עד שלא ידעו בין יום ללילה, כאשר מצינו בחכמי הזוהר (זוה"ק ח"ב טו, א) כשעסקו בתורה העמיקו כל כך, ולא הוו ידעי אי יממא אי ליליא, לזה גמר אומר בדבריו עד שבאו תלמידיהם ואמרו להם רבותינו הגיע זמן קריאת שמע של שחרית, והיינו התלמידים שלא היו במסיבה של בני ברק, כי אם מקרוב באו ממקום אחר, והם הם הזכירו לרבותיהם אשר הגיע זמן קריאת שמע של שחרית, וחכמים הללו באמת לא הוו ידעי אי יומא או ליליא:
ברזילי כתב:הוא מפרש עד שתחטפנו שינה, עד שיתעייף ויגיע למצב שדרך אנשים ללכת לישון, ולא שצריך לאנוס עצמו שלא להרדם ככה״ג בליל יוה״כ. אלא שאותם החכמים מחיבוב המצוה וכו׳. זו גם הכוונה בפרק סה ״אם הוא אדם שאפשר לו להיות בלא שינה״, כי בסתם אדם אינו כן.
נוטר הכרמים כתב:בשו"ע סי' תפא,ב: חייב אדם לעסוק בהלכות הפסח וביציאת מצרים ולספר בניסים ונפלאות שעשה הקב"ה לאבותינו עד שתחטפנו שינה.
עושה חדשות כתב:נוטר הכרמים כתב:בשו"ע סי' תפא,ב: חייב אדם לעסוק בהלכות הפסח וביציאת מצרים ולספר בניסים ונפלאות שעשה הקב"ה לאבותינו עד שתחטפנו שינה.
יש"כ לר' נוטר, אשר העמידנו בהודעותיו שבאשכול זה באופן בהיר ונפלא על חיוב הסיפור בליל הסדר בהלכות הפסח.
עדיין לא ברירא לי למעשה, האם הלכות הפסח באו כתחליף למי שאין בידו להאריך בגופא דעובדא היכי הוי, או דהוי ענין בפנ"ע של לימוד וידיעת הל' הפסח. ונפק"מ למי שיכול להאריך בסיפור המכות והיציאה וכו' האם מחוייב בדווקא לעסוק גם אליבא דהילכתא. וכן ראוי לדון איזה מהם עדיף, סיפר היציאה או לימוד ההלכות. או יל"ד באופ"א, האם כל הלכה הקשורה לפסח היא בכלל זה, כגון דיני הגעלת כלים, וברכת המצוות, ופולמוסי השיעורים וכו', או דמכיון דהלכות הפסח נשנו כאן בתור זיכרון על מעשה דיציאת מצרים, אז אין קיום בלימוד ההלכות המסתעפות, אלא רק בגופי המצוות שהם בתולדה מענינא דיצי"מ.
נוטר הכרמים כתב:וראה דבר נפלא בספר לקט יושר מנהגי המהרי"ל, וז"ל: וזכורני שישן הב' לילות של פסח על ההסיבה שלו, ולא ידוע לי כ"כ טעמו, ולא ראיתי שתלמידיו נוהגים אחריו כן.
וכיוצא בזה במנהגי חתם סופר (י,כג) שהחת"ס היה מתנמנם על ההסיבה וישן עד הבקר.
אבא יודן כתב:כבר שנים (10!) שאני מבקש חבר להסב עמי כל אותו הלילה לספר ביציאת מצרים -כי בבדידות השינה חוטף אותי, ועדיין לא הצלחתי . מה כ"כ יוצא דופן עם הלכה מפורשת בשו"ע?
[אפשר משום שאיני דר בבני ברק..]
אבא יודן כתב:כבר שנים (10!) שאני מבקש חבר להסב עמי כל אותו הלילה לספר ביציאת מצרים -כי בבדידות השינה חוטף אותי, ועדיין לא הצלחתי . מה כ"כ יוצא דופן עם הלכה מפורשת בשו"ע?
[אפשר משום שאיני דר בבני ברק..]
הכהן כתב:סנגוריה מאוד פשוטה: עד שתחטפנו שינה, וזה קורה לרובנו מיד אחר הסדר ולחלק עוד קודם...
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 21 אורחים