אוהב אוצר כתב:[כמובן שאינה מניקה ולא מעוברת]
אוהב אוצר כתב:מצד עצם היותה מוגדרת כחולה שאין בה סכנה
בברכה המשולשת כתב:כי יש סברא פשוטה (ששמעתיה הלכה למעשה מת"ח גדול המשמש שנים רבות ברבנות) שמי שמתקיים על תרופות אינו בריא אלא חולה.
אוצר החכמה כתב:הכוונה שלהם היא פשוטה. כיוון שלולי התרופות יהיה וודאי חולה שאין בו סכנה...
אוצר החכמה כתב:וכל חולה שיש בו סכנה הוא לפחות גם חולה שאין בו סכנה.
בברכה המשולשת כתב:מכיוון שחולה שיש בו סכנה וחולה שאין בו סכנה הם נקודות שונות על ציר אחד, מובנת כוונת הרב אוצה"ח שליט"א
אוצר החכמה כתב:אני מתפלא עליך אלי על הטיעון שאינו מתאים לך וכד ניים ושכיב מר אמר להא שמעתא.
אוצר החכמה כתב:ההגדרה חולה שאין בו סכנה יש בה שתי אמירות א. הוא חולה ולכן התירו דברים מסויימים כגון לא לצום בארבעה צומות וכדומה. אבל (ב) אין בו סכנה ולכן לא התירו איסורים דאורייתא.
חולה שיש בו סכנה הוא א. חולה ולכן מותר באותם דברים שמותר החולה (אפילו אין בו סכנה) אבל לא זו בלבד (ב) אלא גם יש בו סכנה ולכן מותר באיסורים דאורייתא.
אוצר החכמה כתב:הטענה שהוזכרה היא שלקיחת התרופות אינה מבטלת ממנו את מצב החולה.
אוצר החכמה כתב:נראה לי שדברי מבוארים באר היטב.
אוצר החכמה כתב:והקורא יבחר.
עזריאל ברגר כתב:הדבר ברור שרוב החולים יכולים לצום בלי להסתכן, והא ראיה - שהם צמים את יוה"כ (ורבים מהם - גם ת"ב)!
והדברים ק"ו, דהלא יו"כ הוא צום יותר קשה מד' תעניות, שהם מעת לעת!
ואעפ"כ הקלו חכמים ואמרו שחולה פטור מצום, ולא מפני חשש שמא יסתכן אלא מפני שפטרוהו שלא יצטרך להצטער ביחד עם המחלה שלו! (או דלמא מכיוון שהוא כבר חולה ומצטער בחליו - ליבו כבר נכנע ואינו צריך כ"כ את הצום בשביל לשוב אל ה'?)
לכן, האמירה ש"אין שום חשש סכנה" - עדיין איננה מחייבת לצום (אפילו בתשעה באב)!
זקן ששכח כתב:עזריאל ברגר כתב:הדבר ברור שרוב החולים יכולים לצום בלי להסתכן, והא ראיה - שהם צמים את יוה"כ (ורבים מהם - גם ת"ב)!
והדברים ק"ו, דהלא יו"כ הוא צום יותר קשה מד' תעניות, שהם מעת לעת!
ואעפ"כ הקלו חכמים ואמרו שחולה פטור מצום, ולא מפני חשש שמא יסתכן אלא מפני שפטרוהו שלא יצטרך להצטער ביחד עם המחלה שלו! (או דלמא מכיוון שהוא כבר חולה ומצטער בחליו - ליבו כבר נכנע ואינו צריך כ"כ את הצום בשביל לשוב אל ה'?)
לכן, האמירה ש"אין שום חשש סכנה" - עדיין איננה מחייבת לצום (אפילו בתשעה באב)!
אינני דן לגבי חולים מכל סוג. אולם לגבי הסובלים מסוכרת, שמעתי מפי הרב משה שטיין מבני ברק, שהוא מומחה בנושא, ואין הדברים פשוטים כלל וכלל.
עזריאל ברגר כתב:זקן ששכח כתב:עזריאל ברגר כתב:הדבר ברור שרוב החולים יכולים לצום בלי להסתכן, והא ראיה - שהם צמים את יוה"כ (ורבים מהם - גם ת"ב)!
והדברים ק"ו, דהלא יו"כ הוא צום יותר קשה מד' תעניות, שהם מעת לעת!
ואעפ"כ הקלו חכמים ואמרו שחולה פטור מצום, ולא מפני חשש שמא יסתכן אלא מפני שפטרוהו שלא יצטרך להצטער ביחד עם המחלה שלו! (או דלמא מכיוון שהוא כבר חולה ומצטער בחליו - ליבו כבר נכנע ואינו צריך כ"כ את הצום בשביל לשוב אל ה'?)
לכן, האמירה ש"אין שום חשש סכנה" - עדיין איננה מחייבת לצום (אפילו בתשעה באב)!
אינני דן לגבי חולים מכל סוג. אולם לגבי הסובלים מסוכרת, שמעתי מפי הרב משה שטיין מבני ברק, שהוא מומחה בנושא, ואין הדברים פשוטים כלל וכלל.
פותח האשכול סבר שהחולה עליו הוא מדבר - יכולה לצום בלי להסתכן, ועל סמך זה הוא סבר שצריך לחייב אותה לצום בצום גדליה.
עניתי לו, שגם רוב החולים שבעולם יכולים לצום בלי להסתכן, וזה מה שהם עושים ביום-כיפור, ואעפ"כ קבעו לנו חכמינו שחולים פטורים מהצומות הקלים, ואפילו מתשעה באב!
אוהב אוצר כתב:אז כך:
זה לא מדוייק.
תלוי בהרבה דברים.
גם בהזרקת לנטוס בלבד יכולים להגיע להיפו.
אם אפשר לכתוב באופן מדוייק את המצב והשאלה - אנסה לענות לגופו של ענין כי הדברים רבים וארוכים.
גיזונטע קאפ כתב:אוהב אוצר כתב:אז כך:
זה לא מדוייק.
תלוי בהרבה דברים.
גם בהזרקת לנטוס בלבד יכולים להגיע להיפו.
אם אפשר לכתוב באופן מדוייק את המצב והשאלה - אנסה לענות לגופו של ענין כי הדברים רבים וארוכים.
שאלתי את הרופא אם אפשר לצום, אמר שכן, בהתאם להנחיות, שאלתי רב, אמר לא לצום, הרופא שלך מבין ברפואה לא בהלכה,
שאלתי עוד רב, אמר ודאי לצום, מה קורה כאן?
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 176 אורחים