ב) מ"ש ששמע פי' בהנ"ל שבכל יום הוא מחכה שסוף כל סוף יבוא, אף שא"א שיבוא היום, וכגון שהוא שוי"ט וע"פ מרז"ל (בעירובין מג, ב) - הנה זה מכבר שאלוני בסתירת נוסח אני מאמין ומרז"ל הנ"ל, ותירצתי כנ"ל. אבל עדיין צ"ע דא"כ הול"ל "בכל יום אחכה לו שיבוא" - כדי שלא יהי' ספק בכוונת הדברים.
ולחדודי י"ל, שכיון דהא דאין בן דוד בא בשוי"ט ספק הוא ולא ודאי (רמב"ם הלכות נזירות פ"ד הי"א), לכן נסחו א"מ באופן כזה שלאיזה צד שיפשטו ספקו של ביאת בן דוד בשוי"ט יתאים הנוסח.
או באופן אחר קצת: ישנם כמה ספיקות בדין שאליהו יפתרם, אף שלא בשמים היא, וכידוע שזהו ר"ת תיק"ו (של"ה חלק תושבע"פ כלל אות תי"ו והוא ע"פ זח"ג כח, א. ועייג"כ ערוך השלם בערכו), וא"כ כשעומד בשוי"ט, הרי ספק אפשר שכבר בא אליהו לבי"ד הגדול ביום עשוי"ט או לפני זה ופתר הספק לקולא, וא"כ יכול ב"ד לבוא היום.
ישא ברכה כתב:עוד שאלה בענין זה.
בפשטות לכאו' גם אם ענין זה הוא מעיקרי האמונה הרי זה רק עצם ההכרה בזה, אך בפשטות אי"צ שיחכה, אך לשון העיקר הוא נשמע שכולל גם צפייה בפועל, וכי מי שאינו מצפה אינו בכלל המאמינים??
[ואולי הצפייה היא תופעה טבעית למאמין, וא"כ לכל אחד ישנה צפייה ברמה מסוימת].
ועכ"פ, צ"ע מהיכ"ת להעמיד את הצפייה כחלק מהעיקר. [וכמדומה זה העיקר היחידי שאינו ענין של הכרה בלבד אלא של הרגשה, וזה דבר פלא].
ישא ברכה כתב:עוד שאלה בענין זה.
בפשטות לכאו' גם אם ענין זה הוא מעיקרי האמונה הרי זה רק עצם ההכרה בזה, אך בפשטות אי"צ שיחכה, אך לשון העיקר הוא נשמע שכולל גם צפייה בפועל, וכי מי שאינו מצפה אינו בכלל המאמינים??
[ואולי הצפייה היא תופעה טבעית למאמין, וא"כ לכל אחד ישנה צפייה ברמה מסוימת].
ועכ"פ, צ"ע מהיכ"ת להעמיד את הצפייה כחלק מהעיקר. [וכמדומה זה העיקר היחידי שאינו ענין של הכרה בלבד אלא של הרגשה, וזה דבר פלא].
צולניק כתב:מיהו מחבר הקו' 'עדיך תאתה' הדן בעניינים חמורים בעילום שמו?
אראנו ולא עתה אשורנו ולא קרוב
וָאֱהִי לָהֶם כְּמוֹ שָׁחַל כְּנָמֵר עַל דֶּרֶךְ אָשׁוּר:
וכתב רש"י
על דרך אשור. כל אשור שבמקרא דגש וזה רפי שאינו שם מקום אלא אארוב ואשקוד כמו אשורנו ולא קרוב (במדבר כד)
ד' נְחֵנִי בְצִדְקָתֶךָ לְמַעַן שׁוֹרְרָי הַיְשַׁר לְפָנַי דַּרְכֶּךָ:
וברש"י
שוררי. עויני המצפים שאבגוד בך ותעזבני, שוררי כמו (במדבר כד) אשורנו ולא קרוב
שף ויתיב כתב:(מה שכתוב "או מי שאינו מחכה לביאתו" אולי בא לשלול דעת ר' הלל).
לעומקו של דבר כתב:שף ויתיב כתב:(מה שכתוב "או מי שאינו מחכה לביאתו" אולי בא לשלול דעת ר' הלל).
למה ר' הלל לא נשלל כבר מריש הדברים?
עקביה כתב:לכאורה הפירוש שמביא הרממ"ש בדעת הרמב"ם, אינו מתאים כלל עם שיטת הרמב"ם בסוף הל' מלכים, כפי שנזכר כאן viewtopic.php?f=17&t=24355&p=244421&hilit=%D7%94%D7%90%D7%9D+%D7%97%D7%96%D7%A8+%D7%91%D7%95#p244421
אוצר החכמה כתב:לא הבנתי את דבריך עקביה אם יבא היום המלך מבית דוד שישלוט בישראל וילחם מלחמות ה' וכולי ובעוד חודש או שנה ייצא מחזקת משיח לוודאי משיח זה לא נקרא שבא היום?
ה) ומחוורתא בפשיטות דכוונת ה"אני מאמין" הוא אמונת הגאולה שמחכה שתהי' התחלתה בכל יום. וגם ביאת אליהו, המבשר שלמחר או לשני ימים מתגלה משיח, ג"כ בשם ביאת המשיח קורא לה, וא"כ יכול לומר הנוסח בכל יום ויום וק"ל.
עקביה כתב:אוצר החכמה
קראת את המאמר של הרממ"ש? אני לא קראתי את הקונטרס 'עדיך תאתה', אבל אני מניח שהוא מכוון נגד דברי הרממ"ש. לפי הרממ"ש מי שעומד בשבת וחושב לעצמו, היום, ע"פ דברי חז"ל משיח אינו יכול לבוא, ע"כ אינני מצפה לכך שיבוא בדקות הקרובות, אבל אני מחכה ומשתוקק כל הזמן לביאתו כאם המצפה לבנה גם כאשר יודעת שאינו יכול להגיע בדקות הקרובות - הוא אפיקורוס, יינו יין נסך וכו'.
הרממ"ש אומר, בשם הגרי"ז שעלינו לצפות לכך שיבוא המשיח בכל רגע, ומה שאמרו חז"ל שישנם זמנים בהם המשיח אינו מגיע, יתרץ המשיח את דבריהם, אבל אין זה נוגע לאמונתינו.
אע"פ שמסכים אני עם דברי הגרי"ז, סבורני שח"ו לומר על מי שחושב אחרת שהוא אפיקורוס. ישתקע הדבר ולא ייאמר.
ולגבי מה שכתבתי ע"פ הרמב"ם, המלך מבית דוד אינו 'בא היום'. זהו תהליך מדיני ארוך. אפשר לקחת דוגמה לצורך העניין ממשיחי השקר שרבים האמינו בהם, כמו ש"צ, הרי רבים היו בטוחים שמדובר במשיח אע"פ שעדיין לא הגיעו ל'בחזקת משיח' כהגדרת הרמב"ם, אלא שהיו בטוחים שהם יתקדמו במעלות הסולם עד שיגיעו ל'ודאי משיח', אז האם אפשר להצביע על 'יום' שבו באו?
כך לכאורה אמור להיות, לפי הרמב"ם, גם במשיח האמיתי.
לעומקו של דבר כתב:צולניק כתב:מיהו מחבר הקו' 'עדיך תאתה' הדן בעניינים חמורים בעילום שמו?
חסרון ההסכמה גם הוא משונה ממש
אגב, אני חושב שבסה"כ כל המאמינים מצפים, וההבדל הוא באיכות
מבני עליה כתב:לעומקו של דבר כתב:צולניק כתב:מיהו מחבר הקו' 'עדיך תאתה' הדן בעניינים חמורים בעילום שמו?
חסרון ההסכמה גם הוא משונה ממש
אגב, אני חושב שבסה"כ כל המאמינים מצפים, וההבדל הוא באיכות
בקונטרס עמ' ג' :
"א( קונטרס זה לא בא לחדש חידושים או להציע בפני הקורא מחשבות ורעיונות מפרי דמיונו של
המחבר, אלא עיקרו ליקוט מקורות האמונה בתנ"ך ובחז"ל ובראשונים ובאחרונים ז"ל בסדר ברור, "
עקביה כתב:אוצר החכמה
קראת את המאמר של הרממ"ש? אני לא קראתי את הקונטרס 'עדיך תאתה', אבל אני מניח שהוא מכוון נגד דברי הרממ"ש. לפי הרממ"ש מי שעומד בשבת וחושב לעצמו, היום, ע"פ דברי חז"ל משיח אינו יכול לבוא, ע"כ אינני מצפה לכך שיבוא בדקות הקרובות, אבל אני מחכה ומשתוקק כל הזמן לביאתו כאם המצפה לבנה גם כאשר יודעת שאינו יכול להגיע בדקות הקרובות - הוא אפיקורוס, יינו יין נסך וכו'.
הרממ"ש אומר, בשם הגרי"ז שעלינו לצפות לכך שיבוא המשיח בכל רגע, ומה שאמרו חז"ל שישנם זמנים בהם המשיח אינו מגיע, יתרץ המשיח את דבריהם, אבל אין זה נוגע לאמונתינו.
אע"פ שמסכים אני עם דברי הגרי"ז, סבורני שח"ו לומר על מי שחושב אחרת שהוא אפיקורוס. ישתקע הדבר ולא ייאמר.
ב"ה, כח מנחם אב תש"ז
כבוד הרה"ח הוו"ח אי"א חו"ב וכו' התמים הר"א שי'
שלום וברכה!
במענה על שאלתו:
א) מה שכותב שהרמב"ם אומר אני מאמין בביאת המשיח וכו' בכל יום שיבוא.
הנה, לע"ע לא מצאתיו ברמב"ם לא בפיה"מ (פ' חלק) ולא ביד (הלכות תשובה פ"ג ה"ו. פ"ט ה"ב וסוף הלכות מלכים) - אלא שכן הוא בנוסח הסדורים.
ב) מ"ש ששמע פי' בהנ"ל שבכל יום הוא מחכה שסוף כל סוף יבוא, אף שא"א שיבוא היום, וכגון שהוא שוי"ט וע"פ מרז"ל (בעירובין מג, ב) - הנה זה מכבר שאלוני בסתירת נוסח אני מאמין ומרז"ל הנ"ל, ותירצתי כנ"ל. אבל עדיין צ"ע דא"כ הול"ל "בכל יום אחכה לו שיבוא" - כדי שלא יהי' ספק בכוונת הדברים.
ולחדודי י"ל, שכיון דהא דאין בן דוד בא בשוי"ט ספק הוא ולא ודאי (רמב"ם הלכות נזירות פ"ד הי"א), לכן נסחו א"מ באופן כזה שלאיזה צד שיפשטו ספקו של ביאת בן דוד בשוי"ט יתאים הנוסח.
או באופן אחר קצת: ישנם כמה ספיקות בדין שאליהו יפתרם, אף שלא בשמים היא, וכידוע שזהו ר"ת תיק"ו (של"ה חלק תושבע"פ כלל אות תי"ו והוא ע"פ זח"ג כח, א. ועייג"כ ערוך השלם בערכו), וא"כ כשעומד בשוי"ט, הרי ספק אפשר שכבר בא אליהו לבי"ד הגדול ביום עשוי"ט או לפני זה ופתר הספק לקולא, וא"כ יכול ב"ד לבוא היום.
ג) והנה לכאורה קשה דעת מ"ד דאין ב"ד בא בשוי"ט מפני איסור תחומין שלמעלה מיו"ד (ראה נ"כ הי"ד שם), כי בשלמא באלי' שייך זה שהוא נמצא למעלה, משא"כ בבן דוד שנמצא למטה (יעיין סנה' צח, א). ובפרט עפמ"ש ביד בסוף הלכות מלכים שאם יעמוד מלך מב"ד הוגה בתורה כו' ויכוף כל ישראל לילך בה כו' וילחם מלחמות כו' והצליח כו' ה"ז משיח. הרי שנצחונו של משיח יהי' איזה זמן אחרי שיתגלה. והא דאין ב"ד בא בשויו"ט הכוונה כשינצח, וכמו שאומר בש"ס דכיון דאתי הכל עבדים הן לישראל, וא"כ הרי אינו ענין כלל ללמעלה מעשרה טפחים.
ועכצ"ל, דהנה ביאת ב"ד צ"ל לכל ישראל (עיין עיון יעקב על ע"י בעירובין שם) או לבית דין הגדול שהם באי כח כל ישראל. והנה בי"ד הגדול לטבריא עתיד לחזור תחלה ואח"כ לביהמ"ק (רמב"ם הל' סנה' פי"ד הי"ב), ומלחמת גוג ומגוג והנצחון יהי' על הרי ישראל (יחזקאל לח-לט) או סביבות ירושלים (זכרי' י"ד), וא"א שיבוא לטבריא או לכל ישראל אלא ע"י הליכה למעלה מיו"ד טפחים או שידחה את זה לימות החול, אם יש תחומין גם למעלה מיו"ד.
ד) והנה כל הנ"ל שייך דוקא למשיח בן דוד, משא"כ במשיח בן יוסף שאינו צריך להתגלות בבת אחת לכל ישראל (עיין בעיון יעקב שם). ולכן י"ל בנוסח דאני מאמין שאומרים משיח סתם והכוונה על התחלת הגאולה, שגם משיח בן יוסף בכלל, והוא יכול לבא גם בשבת ויו"ט לכל הדעות כנ"ל.
ה) ומחוורתא בפשיטות דכוונת ה"אני מאמין" הוא אמונת הגאולה שמחכה שתהי' התחלתה בכל יום. וגם ביאת אליהו, המבשר שלמחר או לשני ימים מתגלה משיח, ג"כ בשם ביאת המשיח קורא לה, וא"כ יכול לומר הנוסח בכל יום ויום וק"ל.
באיווי כט"ס
מ. שניאורסאהן
זה עתה א"ל הרב קוינט, שי"נ שלא לאמר אני מאמין בשבת מטעם קושיא הנ"ל.
צעיר_התלמידים כתב:רממ"ש - רבי משה מרדכי שולזינגר ולא רבי מנחם מענדיל שניאורסון.
עקביה כתב:אפשר לקחת דוגמה לצורך העניין ממשיחי השקר שרבים האמינו בהם, כמו ש"צ
אוצה"ח, ערב שבת הוא לגבי אליהו ולא לגבי משיח.
עקביה כתב:אוצר
מי אמר שצריך לחשוב שודאי יבוא משיח היום? הרממ"ש טוען (וכפי שהוא מדגיש, לא הוא אומר זאת אלא גאוני בריסק) שאסור לחשוב שישנו רגע כלשהו המופקע מביאת המשיח, וצריך לחכות לביאתו כל רגע כמי שודאי יכול לבוא באותו רגע. וכל החולק על כך הרי הוא אפיקורוס (לדעת הרממ"ש).
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 176 אורחים