לייטנר כתב:גם אם כן, כידוע לפי ערוה"ש מותר לכתחילה להעמיד את הסכך על דבר המקבל טומאה.
עשוי לנחת כתב:לאחר ששמעתי שיתכן והסכך כולו נקרא דבר אחד ואף שיש מתירים אזיקונים מדין סכך כשר, אמנם רבו המחמירים בזה, נקטתי ברעיון שונה, מתחת לסכך שוכנים להם בלפונים לרוחב הסוכה שנועדו להחזיק את הסכך מלמטה, במקביל עליהם מעל הסכך שמתי בלפונים ובחלק הבלפונים שעודפים מחוץ לסכך הצמדתי את הבלפון שמעל הסכך יחד עם הבלפון שמתחת לסכך בעזרת אזיקון, וכך בכמה וכמה מקומות לאורך הסוכה, עד שהסכך מהודק היטב בין בלפונים חזקים.
לייטנר כתב:גם אם כן, כידוע לפי ערוה"ש מותר לכתחילה להעמיד את הסכך על דבר המקבל טומאה.
ערער בערבה כתב:עשוי לנחת כתב:לאחר ששמעתי שיתכן והסכך כולו נקרא דבר אחד ואף שיש מתירים אזיקונים מדין סכך כשר, אמנם רבו המחמירים בזה, נקטתי ברעיון שונה, מתחת לסכך שוכנים להם בלפונים לרוחב הסוכה שנועדו להחזיק את הסכך מלמטה, במקביל עליהם מעל הסכך שמתי בלפונים ובחלק הבלפונים שעודפים מחוץ לסכך הצמדתי את הבלפון שמעל הסכך יחד עם הבלפון שמתחת לסכך בעזרת אזיקון, וכך בכמה וכמה מקומות לאורך הסוכה, עד שהסכך מהודק היטב בין בלפונים חזקים.
מדוע אתה סבור שבאופן כזה לא נחשב האזיקון כמעמיד, הרי סו"ס מה שמעמיד כעת את הסכך הוא האזיקון ומאי נפ"מ שהוא מאגד בתוכו גם שני קרשים משני הצדדים?
עשוי לנחת כתב:יצוין, כי מעל הסכך השתמשתי עם בלפונים שמנים שגם בלי האזיקונים ישמרו על הסכך ברוח מצויה, אלא שהוספתי אזיקונים מפני רוח חזקה. וייטב הדבר בעיני כמה מו"צים.
רחמים כתב:נראה לי שאזיקון לא מקבל טומאה כי הוא כלי פשוט בלא בית קיבול, ופיסולו לסיכוך משום שאינו מגידולי קרקע.
עשוי לנחת כתב:ואף שיש מתירים אזיקונים מדין סכך כשר, אמנם רבו המחמירים בזה,
ערער בערבה כתב:ממ"נ, אם כובד הקרשים גורם - מכל סיבה שהיא - שהם יחשבו המעמיד ולא האזיקונים, א"כ מאי נפ"מ באיזו צורה תקשור את האזיקונים? ואם האזיקונים חשובים כמעמיד אעפ"י שיש קרשים, א"כ מה מועיל שהם קשורים ע"ג הקרשים ואינם נוגעים בסכך, סו"ס הם המעמיד.
ערער בערבה כתב:ממ"נ, אם כובד הקרשים גורם - מכל סיבה שהיא - שהם יחשבו המעמיד ולא האזיקונים, א"כ מאי נפ"מ באיזו צורה תקשור את האזיקונים? ואם האזיקונים חשובים כמעמיד אעפ"י שיש קרשים, א"כ מה מועיל שהם קשורים ע"ג הקרשים ואינם נוגעים בסכך, סו"ס הם המעמיד.
רחמים כתב:לייטנר כתב:גם אם כן, כידוע לפי ערוה"ש מותר לכתחילה להעמיד את הסכך על דבר המקבל טומאה.
נראה לי שאזיקון לא מקבל טומאה כי הוא כלי פשוט בלא בית קיבול, ופיסולו לסיכוך משום שאינו מגידולי קרקע.
גמח כתב:דעת מרן הגר"ש ואזנר שליט"א ומרן הגר"ח קניבסקי שליט"א להיתר. תש' שבט הלוי ותורת המועדים על השונה הלכות. אינני זוכר המראה מקום אך ממה שביררתי בשנה שעברה כך הוא לדעתם.
צולניק כתב:האם העובדה שאזיקונים אין גידולם מן הארץ אינם סיבה לפסול משום מעמיד.
ולפיכך יראה דמדינא אין להעמיד הסכך בדבר שאין גידולו מן הארץ ואם העמיד עליו הסוכה פסולה ולכן צריך לעשות הדפנות של קנים ולסמוך הסכך עליו מדינא ולא ממדת חסידות בעלמא
כט. לכתחלה טוב לחוש וליזהר שלא לסמוך את הסכך ולהעמידו בדבר שאין גידולו מן הקרקע כגון צינורות של ברזל או רשת וכדומה, ולא בדבר הראוי לקבל טומאה, כגון כלי עץ וכיוצא, גזרה שמא יסכך בהם עצמם. ומכל מקום בדיעבד הסוכה כשרה. ולכתחלה אם יש לו סוכה מצנורות של ברזל טוב שיתן על הצנורות קורות של עץ מארבע רוחות הסוכה, ועליהם יעמיד את הסכך, שאז נחשבים הצנורות כמעמיד דמעמיד. וכן אם נותן על הצנורות נסרים דקים להחזיק עליהם ענפי האילן שהם עיקר הסיכוך, שפיר דמי, דאז הוי מעמיד דמעמיד. וכן מותר להעמיד הסכך בנסרים שנעשו מארגזי עץ שנתפרקו, בהיות שאין עליהם תורת טומאה רק מדרבנן. [חזון עובדיה סוכות עמוד מד. ומה שכתבנו בילקו"י מועדים עמ' קל, שיש מכשירים בדיעבד. וע"ש בהערה כה, הנה בחזון עובדיה הנז' כתב בפשיטות דכשר בדיעבד. ורק לכתחלה טוב לחוש שיהיה מעמיד דמעמיד. והביא מ"ש בגנת ורדים (חאו"ח כלל ד' סי' ח), דהעושים סוכה בחצר, ולמעלה בשטח הגג יש ארובה ובה מעשה רשת נחושת ונותנים עליה הסכך, סוכה כשרה היא, כיון שהוא מחובר לקרקע ואינו מקבל טומאה, כמ"ש הרע"ב (פי"א דכלים מ"ב). ע"כ. והמאירי (סוכה כב ב) כתב דשמא אין מעמיד פוסל אלא רק בדבר המקבל טומאה, ולא בפיסולים אחרים. וכ"ה בספר העיטור (דף פב) שאם סיכך על דופני הבית כשר, שאינו דבר המקבל טומאה. ובעקרי הד"ט (א"ח סי' לב אות ו) כתב, וכן המנהג קדום ופשוט. וכ"ש למאי דקי"ל כד' מרן הש"ע דס"ל דמדינא אין לחוש לאיסור מעמיד בדבר שאין מסככין בו, שיש להקל אף לכתחלה. ע"כ. אלא דמהיות טוב יש לחוש לכתחלה להרמב"ן והר"ן, ולכן טוב שיתן נסר של עץ על הצנורות].
לא שייך זוז"ג כשכל אחד מועיל בפני עצמו.רחמים כתב:לא הבנתי הרי סוף סוף אחרי שהסכך קשור באזיקונים מה שהוא לא עף ברוח מצויה הוא מחמת האזיקונים גם כן, וזה וזה גורם.
ייש"כ גדול, אך את הסברא שכתב כת"ר לחלק בעניותי לא הבנתי.אוצר החכמה כתב:עיין יו"ד פז סעיף י"א בט"ז שהבין שהרמ"א לא ס"ל כן וחלק עליו ועיין שם בש"ך. ובכל מקרה לדעת הט"ז והש"ך כתוב שם הפוך שאם האיסור מעמיד בפני עצמו הרי אין זה זה וזה גורם ואסור, וזו היתה כוונת רחמים כאן לאסור ולא להתיר (אע"פ שלא מובן מה שנקט לשון זה וזה גורם שהוא נימוק להתיר).
אבל לא נראה שכאן יש לזה קשר לזה וזה גורם, כי אין כאן איסור הנאה שנשאל מי הגורם, אלא שחז"ל גזרו כשהעמיד בדבר האסור ואם אינו מעמיד כי עומד בלאו הכי לא שייך הגזירה.
שמח כתב:דיברתי עם אחד המוצי"ם המובהקים וכך אמר לי בנוגע לנידון זה:
כל עוד הסכך עומד על דבר שאינו מקבל טומאה גם ללא האזיקונים, ואינו נופל ברוח מצויה - ומטרת האזיקונים הוא רק שלא יעוף ברוח שאינה מצויה - מותר לקשור את הסכך עצמו באזיקונים גם לדבר המקבל טומאה, כי כבר אינו נחשב למעמיד כלל, אלא מונע נזק מחמת רוח שאינה מצויה.
אם כשר בלי האזיקון היה כשר גם לפני האזיקון ואם פסול בלי האזיקון אין כאן תומ"ההיא שיחתי כתב:אם שמתי אזיקון, וכעת אני רוצה לחותכו, יש בזה בעיה של תעשה ולא מן העשוי?
ערער בערבה כתב:עשוי לנחת כתב:לאחר ששמעתי שיתכן והסכך כולו נקרא דבר אחד ואף שיש מתירים אזיקונים מדין סכך כשר, אמנם רבו המחמירים בזה, נקטתי ברעיון שונה, מתחת לסכך שוכנים להם בלפונים לרוחב הסוכה שנועדו להחזיק את הסכך מלמטה, במקביל עליהם מעל הסכך שמתי בלפונים ובחלק הבלפונים שעודפים מחוץ לסכך הצמדתי את הבלפון שמעל הסכך יחד עם הבלפון שמתחת לסכך בעזרת אזיקון, וכך בכמה וכמה מקומות לאורך הסוכה, עד שהסכך מהודק היטב בין בלפונים חזקים.
מדוע אתה סבור שבאופן כזה לא נחשב האזיקון כמעמיד, הרי סו"ס מה שמעמיד כעת את הסכך הוא האזיקון ומאי נפ"מ שהוא מאגד בתוכו גם שני קרשים משני הצדדים?
נהר שלום כתב:שמח כתב:דיברתי עם אחד המוצי"ם המובהקים וכך אמר לי בנוגע לנידון זה:
כל עוד הסכך עומד על דבר שאינו מקבל טומאה גם ללא האזיקונים, ואינו נופל ברוח מצויה - ומטרת האזיקונים הוא רק שלא יעוף ברוח שאינה מצויה - מותר לקשור את הסכך עצמו באזיקונים גם לדבר המקבל טומאה, כי כבר אינו נחשב למעמיד כלל, אלא מונע נזק מחמת רוח שאינה מצויה.
כ"כ בספר אור ההלכה מועדים עמ' קע.
ויש להזהיר על כך, שזה מצוי מאד שקושרים הסכך לנצח באזיקונים לסוכה.
היא שיחתי כתב:קיינעס במחצלת גדולה, נחשב לדבר העומד ברוח מצויה?
אם שמתי אזיקון, וכעת אני רוצה לחותכו, יש בזה בעיה של תעשה ולא מן העשוי?
מנין כתב:ערער בערבה כתב:עשוי לנחת כתב:לאחר ששמעתי שיתכן והסכך כולו נקרא דבר אחד ואף שיש מתירים אזיקונים מדין סכך כשר, אמנם רבו המחמירים בזה, נקטתי ברעיון שונה, מתחת לסכך שוכנים להם בלפונים לרוחב הסוכה שנועדו להחזיק את הסכך מלמטה, במקביל עליהם מעל הסכך שמתי בלפונים ובחלק הבלפונים שעודפים מחוץ לסכך הצמדתי את הבלפון שמעל הסכך יחד עם הבלפון שמתחת לסכך בעזרת אזיקון, וכך בכמה וכמה מקומות לאורך הסוכה, עד שהסכך מהודק היטב בין בלפונים חזקים.
מדוע אתה סבור שבאופן כזה לא נחשב האזיקון כמעמיד, הרי סו"ס מה שמעמיד כעת את הסכך הוא האזיקון ומאי נפ"מ שהוא מאגד בתוכו גם שני קרשים משני הצדדים?
זוהי בדיוק טענת החזו"א על כל מעמיד דמעמיד: הרי סו"ס מה שמעמיד כעת את הסכך זה הברזל שעליו עומד הלייסט, ומאי נפ"מ שיש גם לייסט?
אמנם לא לפי החזו"א פשיטא שכה"ג שכ' עשוי לנחת, כשר, שהרי מה שמחזיק את הסכך זה הלייסט העליון, ואין לחוש במה שמי שמחזיק את הלייסט העליון פסול לסכך, דלא חיישינן למעמיד למעמיד.
שומע ומשמיע כתב:מישהו שאל אותי שאלה [דומה לשאלה הקודמת] מענייינת.
הוא קושר גם בחוט טבעי וגם לאזיקונים בשביל רוח שאינה מצויה.
האם הוא צריך להקפיד לקשור קודם את החוט הטבעי שלא יהיה תלומ"ה.
[עכ"פ לכתחילה].
נהר שלום כתב:שמח כתב:דיברתי עם אחד המוצי"ם המובהקים וכך אמר לי בנוגע לנידון זה:
כל עוד הסכך עומד על דבר שאינו מקבל טומאה גם ללא האזיקונים, ואינו נופל ברוח מצויה - ומטרת האזיקונים הוא רק שלא יעוף ברוח שאינה מצויה - מותר לקשור את הסכך עצמו באזיקונים גם לדבר המקבל טומאה, כי כבר אינו נחשב למעמיד כלל, אלא מונע נזק מחמת רוח שאינה מצויה.
כ"כ בספר אור ההלכה מועדים עמ' קע.
ויש להזהיר על כך, שזה מצוי מאד שקושרים הסכך לנצח באזיקונים לסוכה.
נהר שלום כתב:בושתי וגם נחלמתי על טעות שכזאתי בהבנה
ביום השבת דיברתי בעניין עם מו"צ והנחני לכך שאזיקונים אינם אלא מעמיד דמעמיד, שהרי האזיקונים מחזיקים רק את הקנה הראשון, וכל יתר הקנים אינם מוחזקים על ידי האזיקון אלא על ידי הקנה הראשון.
ואולי אף לאוסרים במעמיד דמעמיד יהיה מותר, שכאן הקנים לא מחוברים אחד לשני, אלא נתונים לתוך ללולאות פשתן.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 9 אורחים