עושה חדשות כתב:הראני אחד החברים, שהרב יונה עמנואל הדפיס על כך כמה מאמרים ב'המעין'. (טבת, ניסן - תשל"ה, ניסן תשל"ז, תמוז תשנ"ז. באחד המאמרים הוא מזכיר שבעקבות דבריו הורה הרב יהושע הוטנר להוסיף ערך באנצ"ת "מסר הכתוב לחכמים". לכאו' אמור להיות בקרוב, או שאולי כבר יצא). עכ"פ בודאי יש להבדיל בין המקרים השונים בהם השתמשו בכלל הזה.
מה פשר הדברים? וכי גזירות דרבנן שייכות להא דמסר הכתוב לחכמים?רמב"ן שבת דצ"ה. כתב:ואחרים אומרים שאני הכא שכל העיר עשויה כן ברצפה של אבנים, וזה אינו כלום, ואני אומר אין אומרין באיסורי שבת זו דומה לזו שלא מסרן הכתוב אלא לחכמים והם גזרו בזו מפני שהיא מלאכה מצויה ובשאינה מצויה לא גזרו
עושה חדשות כתב:מה פשר הדברים? וכי גזירות דרבנן שייכות להא דמסר הכתוב לחכמים?רמב"ן שבת דצ"ה. כתב:ואחרים אומרים שאני הכא שכל העיר עשויה כן ברצפה של אבנים, וזה אינו כלום, ואני אומר אין אומרין באיסורי שבת זו דומה לזו שלא מסרן הכתוב אלא לחכמים והם גזרו בזו מפני שהיא מלאכה מצויה ובשאינה מצויה לא גזרו
עושה חדשות כתב:כבר זמן רב אני מתלבט בביאור דברי הריטב"א בר"ה די"ב: המובאים להלן. חשבתי כעת אולי מי מהחברים כאן יעזרני.
ועוד היה הוא נ"ר אומר כי הטעם שקבעו חכמים שבט ר"ה לאילן וקבעו תשרי לתבואה, מפני שהאילן שתה רוב גשמי שנה עד שבט כדמפרש ואזיל תלמודא לקמן, אבל התבואה צריכה כל גשמי שנה עד שתתבשל היטב לפיכך קבעו לה תשרי, וכל הדברים האלו הכתוב מסרם לחכמים כרוב דינין של תורה.
והנה אכן ידוע לנו בכמה דברים שנאמר בהם מסרן הכתוב לחכמים, כמו שביתה בחול המועד, עינויי יוהכ"פ, ועוד. אבל "רוב דינים של תורה"? מה כוונתו?
עדיאל ברויאר כתב:עושה חדשות כתב:הראני אחד החברים, שהרב יונה עמנואל הדפיס על כך כמה מאמרים ב'המעין'. (טבת, ניסן - תשל"ה, ניסן תשל"ז, תמוז תשנ"ז. באחד המאמרים הוא מזכיר שבעקבות דבריו הורה הרב יהושע הוטנר להוסיף ערך באנצ"ת "מסר הכתוב לחכמים". לכאו' אמור להיות בקרוב, או שאולי כבר יצא). עכ"פ בודאי יש להבדיל בין המקרים השונים בהם השתמשו בכלל הזה.
לפני כמה שנים מסר הגאון ר' אשר וייס שיעור על מסרן הכתוב לחכמים. איני יודע אם נדפס באיזה מקום (חוץ מבחוברות המכילות את השיעור השבועי) אבל אולי אפשר לבקש במייל שבו שולחים את החוברות השבועיות: weekly.shiur@torahbase.org..
איני זוכר אם הוא התייחס למקור הזה.
יבנה כתב:עדיאל ברויאר כתב:עושה חדשות כתב:הראני אחד החברים, שהרב יונה עמנואל הדפיס על כך כמה מאמרים ב'המעין'. (טבת, ניסן - תשל"ה, ניסן תשל"ז, תמוז תשנ"ז. באחד המאמרים הוא מזכיר שבעקבות דבריו הורה הרב יהושע הוטנר להוסיף ערך באנצ"ת "מסר הכתוב לחכמים". לכאו' אמור להיות בקרוב, או שאולי כבר יצא). עכ"פ בודאי יש להבדיל בין המקרים השונים בהם השתמשו בכלל הזה.
לפני כמה שנים מסר הגאון ר' אשר וייס שיעור על מסרן הכתוב לחכמים. איני יודע אם נדפס באיזה מקום (חוץ מבחוברות המכילות את השיעור השבועי) אבל אולי אפשר לבקש במייל שבו שולחים את החוברות השבועיות: weekly.shiur@torahbase.org...
איני זוכר אם הוא התייחס למקור הזה.
http://www.torahbase.org/%D7%A0%D7%9E%D ... %99%D7%9D/
עושה חדשות כתב:כבר זמן רב אני מתלבט בביאור דברי הריטב"א בר"ה די"ב: המובאים להלן. חשבתי כעת אולי מי מהחברים כאן יעזרני.
ועוד היה הוא נ"ר אומר כי הטעם שקבעו חכמים שבט ר"ה לאילן וקבעו תשרי לתבואה, מפני שהאילן שתה רוב גשמי שנה עד שבט כדמפרש ואזיל תלמודא לקמן, אבל התבואה צריכה כל גשמי שנה עד שתתבשל היטב לפיכך קבעו לה תשרי, וכל הדברים האלו הכתוב מסרם לחכמים כרוב דינין של תורה.
והנה אכן ידוע לנו בכמה דברים שנאמר בהם מסרן הכתוב לחכמים, כמו שביתה בחול המועד, עינויי יוהכ"פ, ועוד. אבל "רוב דינים של תורה"? מה כוונתו?
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 175 אורחים