מותיב ומפרק כתב:כמו"כ, התלמידים שפרשו מהישיבה להצטרף אל הגה"ח רבי אברהם דובער הכהן לעוין זלה"ה, שהיו נחשבים לקנאים, ומתנגדים לראי"ה לא הזכירו היות הרש"פ עוסק עם תלמידיו בתורת הראי"ה.
מותיב ומפרק כתב:כמו"כ גדולי ישראל שהרש"פ פנה אליהם לשמוע חוות דעתם בכל דבר הקשה, אינו תואם לזה.
שמעתי מבנו שיחי' כשעלה על הפרק האם יתקיימו לימודי חול בישבה, פנה רק לשנים מגדולי הדור בכתב, מרן בעל ברכת שמואל זלה"ה, ואדמו"ר בעל מנחת אלעזר ממונקאטש זלה"ה. שניהם לא נודעו כמעריצים של הראי"ה זלה"ה.
הנה בדבר שאלתו הארוכה במכתב עוז חביון, ובקשתו לכתוב להעורך דין שהוא בן תורה ויר"א [=רב"צ וועבערמאן, מ"ה], שינוח מלמחות נגד שרוצים לערב כלאים וכו', תערובות זרות חכמות ולשונות הנכרים ערבו לימודיהם וכו' - חס ליה לזרעא דאבא וכו' עוד ליועץ או להדיח ח"ו איש כזה אשר עומד עוד לנס נגד התערובות הנ"ל בארץ תלאובות שם.
מותיב ומפרק כתב:כמו"כ, התלמידים שפרשו מהישיבה להצטרף אל הגה"ח רבי אברהם דובער הכהן לעוין זלה"ה, שהיו נחשבים לקנאים, ומתנגדים לראי"ה לא הזכירו היות הרש"פ עוסק עם תלמידיו בתורת הראי"ה.
מותיב ומפרק כתב:לא ישיבה פורמלי.. כמין חבורה.
מותיב ומפרק כתב:בהחלט יתכן שסיבת פנייתו לחכמי תורה אלה היא כדי להשקיט המתנגדים, אבל לא כן שמעתי מבנו שיחי', שהדגיש שאלה היו גדולי התורה שסמך על דעתם. בהיותו יליד הונגריה וגם מקושר מאוד לעולם הישיבות.
מה שמעניין, שלפי דברי בנו הנ"ל היה המנח"א שהתיר לו. והגרב"ד שאסר.
מן הדרום כתב:כך כתב בהמעין פרופ' לב:
אלה יצא לאור ספר על תולדות חייו של הרב ש. ז. מנדלובי. ז"ל, מייסד ומנחה ישיבת תור הודעת. מפורטים כל סוגי השעורים שהרב היה נוהג להעביר בישיבה. מחברי הספר ראו לנכון להעלים מן הקוראים שהרב היה נוהג לתת שיעור של תורתו של הגרא"י קוק
נוסף לכך שמעתי מת"ח מבוגר הגר בירושלים שהיה נוכח באזכרה בשנים הראשונות אחרי פטירת הרב מנדלוביץ, ויום פטירתו הוא ג' אלול שהוא גם יום פטירת הרב קוק. אחד המספידים האריך בדיבור על הרב קוק, והת"ח שסיפר לי שאל , האם זו אזכרה של הרב קוק או של הרב מנדלוביץ, ענה לו [ המספיד אח"כ או מישהו אחר מקורב] - ונפשו קשורה בנפשו
האם יש עוד מידע בנושא זה?
מותיב ומפרק כתב:כמו"כ, התלמידים שפרשו מהישיבה להצטרף אל הגה"ח רבי אברהם דובער הכהן לעוין זלה"ה, שהיו נחשבים לקנאים, ומתנגדים לראי"ה לא הזכירו היות הרש"פ עוסק עם תלמידיו בתורת הראי"ה.
On Friday, November 29, 1947, the United Nations debated the issue of partitioning the British Mandate for Palestine into two countries, one Arab and one Jewish. Reb Shraga Feivel prayed fervently for partition. He had no radio in his house, but that Friday he borrowed one and set it to the news, leaving it on for Shabbos. He waited with such tense anticipation to hear the outcome of the U.N. vote that he did not come to shalosh seudos. When he heard the U.N.'s decision to establish a Jewish state, he stood up and recited the blessing Who is good and Who does good...
Four days after the United Nations vote, on 19 Kislev, Reb Shraga Feivel spoke in Bais Medrash Elyon, to present his talmidim with a Torah perspective on the event. He began by emphasizing that in the absence of prophecy no one could interpret the U.N. declaration with any certitude.[7] Nevertheless the whole tenor of his remarks reflected his hope that the moment was a positive one for the Jewish people.[8] He described three aspects of the final redemption: the redemption of the Land, the ingathering of the exiles, and the return of the Divine Presence to her proper place. The redemption of the Land is the first of the three...
In a similar vein, he also explained why the secular Zionists might have been chosen to play such a fateful role in the history of the Jewish people... Divine Providence might have arranged that the secular Zionists play a major role in the redemption of Eretz Yisrael precisely in order to maintain their connection to Klal Yisrael.
In a conversation with the Satmar Rav, shortly after his talk on the U.N. declaration, Reb Shraga Feivel was subjected to the sharpest criticism for his "Zionist leanings." Later he told his family, "I could have answered him Chazal for Chazal, Midrash for Midrash, but I did not want to incur his wrath, for he is a great man and a tzaddik. He added with a twinkle, "And besides, he has a fiery temper"...
מתפעל כתב:האם מישהו יודע מי הרב הנראה משמאל?
מתפעל כתב:האם מבחינת השנים, יתכן שהרב פייבלוביץ פגש את הרב קוק כשביקר בארה"ב עם הדבר אברהם?
חזור אל “משפחות סופרים וימות עולם”
משתמשים הגולשים בפורום זה: Google [Bot] ו־ 74 אורחים