וואס וועט זיין? כתב:איז וואס מיינט קל וחומר באשת חבירו? וואס איז שייך ביי איר א נידה?
zsg כתב:עין בברטנורא שהביא י"א כן.ובתנא דבי אליהו כך פירש.
זקן ששכח כתב:zsg כתב:עין בברטנורא שהביא י"א כן.ובתנא דבי אליהו כך פירש.
הנה לפניך דברי הרע"ב, אני לא מצאתי בהם דברים אלו.
"מכאן אמרו חכמים - רבינו הקדוש בסדר המשניות כתבה מדברי חכם זה שאמר ואל תרבה שיחה עם האשה למדו חכמים לומר כל זמן שאדם מרבה שיחה עם האשה גורם רעה לעצמו. מצאתי כתוב כשאדם מספר לאשתו קורותיו כך וכך אירע לי עם פלוני היא מלמדתו לחרחר ריב. כגון קרח שספר לאשתו מה שעשה משה שהניף את הלוים תנופה והביאתו בדברים לידי מחלוקת.
א"נ מתוך שהוא מספר לה שחבריו גנוהו וביישוהו אף היא מבזה אותו בלבה וזה גורם רעה לעצמו".
אית דמפרשי, באשתו נדה בלבד, שלא יבא לידי הרגל עבירה. ומדברי המשנה נראה, דאפילו באשתו טהורה וכו'
זקן ששכח כתב:עשרה מאמרות (מאמר העיתים, סי' ד):
"עת לחשות - שלא ירבה שיחה עם האשה, באשתו אמרו בימי נדתה, דכתיב נאלמתי דומיה החשתי ראשי תיבות נדה. וכן בימי הלידה, דכתיב בה וטמאה שבעת ימים".
האם ניתן להבין שאכן נתכוין בפשטות למשמעות דבריו, שכל ענין אי ריבוי שיחה עם אשתו הוא דווקא בימי טומאה?
האם יש עוד מי שבאר כן?
א. בריקמן כתב:יהי ביתך פתוח לרוחה
ויהיו עניים בני ביתך
ואל תרבה שיחה עם האישה
ההקשר אינו מובן ומכוח זה יש טורחים ושואלים מי היא האישה שבה מדובר? האם במארחת? או שמא באורחת?
ובפרשים לא מצאנו כל התייחסות לכאן
ואפשר שזהו כוונת התנא באומרו ק"ו באשת חבירו להסביר לנו מדוע אין להרבות שיחה עם האורחת.
חיים כתב: ראיתי כותבים (שו"ת תשב"ץ ח"ג סי' נח) שכך פירש באבות דרבי נתן, ולא עיינתי.
במחזור וטרי תכד מציין "באשתו נדה, לא גרסינן, שאף באשתו טהורה אמרו מפני ביטול תורה".
מרכבת המשנה לר"י אלאשקר על אבות א, ה מביא פירוש זה שהיינו אשתו נדה.
זקן ששכח כתב:zsg כתב:עין בברטנורא שהביא י"א כן.ובתנא דבי אליהו כך פירש.
הנה לפניך דברי הרע"ב, אני לא מצאתי בהם דברים אלו.
"מכאן אמרו חכמים - רבינו הקדוש בסדר המשניות כתבה מדברי חכם זה שאמר ואל תרבה שיחה עם האשה למדו חכמים לומר כל זמן שאדם מרבה שיחה עם האשה גורם רעה לעצמו. מצאתי כתוב כשאדם מספר לאשתו קורותיו כך וכך אירע לי עם פלוני היא מלמדתו לחרחר ריב. כגון קרח שספר לאשתו מה שעשה משה שהניף את הלוים תנופה והביאתו בדברים לידי מחלוקת.
א"נ מתוך שהוא מספר לה שחבריו גנוהו וביישוהו אף היא מבזה אותו בלבה וזה גורם רעה לעצמו".
חיים כתב:וואס וועט זיין? כתב:איז וואס מיינט קל וחומר באשת חבירו? וואס איז שייך ביי איר א נידה?
אולי כי איסור א"א חמור יותר מנדה.
זקן ששכח כתב:שאלה נוספת: כיצד בדיוק נמדד הדיבור שנאמר לו סטופ. מכאן ואילך 'אל תרבה'.
כלומר, מה בדיוק הגדר של ריבוי ומה נקרא שאינו ריבוי?
אוצר החכמה כתב:ואולי אפשר לשאול מי אמר שהלכה כברוריה אולי הלכה כר' יוסי הגלילי
אוהב אוצר כתב:ואתן דוגמא מצויה מאד: מצוי מאד שמתפללים באולמות של שמחה, אם זה חתונה, בר מצוה וברית מילה, שלא נדבר על טיולים ומסלולים וחופי ים, אבל אני רוצה להתרכז באולמות. הרי הגמרא כותבת בצורה ברורה שלעולם תפילתו של אדם נשמעת בבית הכנסת, היינו שמקום זה מיוחד לקיבול תפילות
אוצר החכמה כתב:עיין שו"ע אהע"ז סימן כא סעיף א והמתכוון לאלו הדברים מכין אותו מכת מרדות ובביהגר"א שם שהוא אסמכתא עיי"ש.
יאיר כתב:זקן ששכח כתב:שאלה נוספת: כיצד בדיוק נמדד הדיבור שנאמר לו סטופ. מכאן ואילך 'אל תרבה'.
כלומר, מה בדיוק הגדר של ריבוי ומה נקרא שאינו ריבוי?
צא ולמד מברוריה שאמרה לר' יוסי הגלילי :"גלילי שוטה, לא כך אמרו חכמים אל תרבה שיחה עם האשה, היה לך לומר, באיזו ללוד".
[והוא אמר באיזו דרך נלך ללוד].
וכל הממעיט ה"ז משובח..(באשת חבירו. ובאשתו,כמובן בתנאי שלא פוגע בה)..
ואגב שהזכרנו מאמרה של ברוריא לר' יוסי הגלילי, אכתוב מה שעלה בדעתי שלכאור' תמי' מאד הדברים שר' יוסי הגלילי יצטרך למוסר של אשה, וכי לא הי' נזהר באזהרה של המשנה ח"ו אלא ר' יוסי הגלילי הי' חכם עיניו בראשו בידעו שאין חכמה באשה, ואם לא יפרש דבריו הרבה, אפשר שלא תבין שאלתו ויצטרך לכפול הדברים ולשאול עוד הפעם, ונמצא שמיעוט זהירתו גרם לו כפילות הדברים לעבור על ידי זה על דברי המשנה ואל תרבה שיחה עם האשה, ע"כ ביאר שאלתו היטב, אף שזה ספק אם לא תבין ויצטרך עוד הפעם לשאול, וזה וודאי, מ"מ כיון שהי' לו טעם במה שהרבה בדברים לבאר היטב, שאז הדברים המה לצורך, אינו נחשב למרבה דברים, ואין בזה שום איסור, כיון שהמה לצורך, אבל ברוריא שהיתה מפורסמת לאשה חכמה, הי' לה לגנאי, שסבר בדעתו שהיא כנשים שוטות, ע"כ השיבה לו גלילי שוטה, מום שבך אל תאמר לחברך, ע"ד שאמרו במ' ביצה בהאי תלמודא מתלמידי ב"ש שאמר לו א' מה זה סמיכה והשיב מה זה שתיקה, וריוה"ג שלא הי' צופה בנשים, לא ידע שהאשה הזאת היתה ברוריא החכמה, אבל ח"ו לומר על ר' יוסי הגלילי שלא הי' נזהר לקיים דברי חכמים, בפרט בגדר קדושה, אדרבא הי' חכם לראות את הנולד, וחשש אולי על ידי מיעוט דעת שבנשים יצטרך לומר עוד הפעם שאלתו, ע"כ פירוש שאלתו יפה.
חזור אל “מטפחת ספרים ועיטור סופרים”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 87 אורחים