נוטר הכרמים כתב:היום מלאו אחד עשר חודש להעלות הענן. להלן רשימה שכתבתי במהלך היום.
לבן של ישראל
יש"כ על הדברים היפים והנעימים.נוטר הכרמים כתב:כיון שנזכר שמו של אחיו של מו"ר זצוק"ל הכ"מ, יבלחט"א הגאון רבי מרדכי שליט"א, נימא ביה כמה מילי מעלייתא.
לא ידען כתב:דברים נפלאים ממש מה שכתב הרב נוטר על הגר"מ.
ברם, אני שמעתי מכלי ראשון דברים אחרים בתכלית המספרים על הקשר שלהם בשנים האחרונות.
כנראה אוירבאך יודעים להכיל מורכבויות עדינות.
ענין אחד שאוכל להזכיר כאן ברמז, הוא הסכמת רבי שמואל על ספר הרב מטשעבין ואי הסכמת רבי מרדכי להסכמה זו.
לא ידען כתב:דברים נפלאים ממש מה שכתב הרב נוטר על הגר"מ.
ברם, אני שמעתי מכלי ראשון דברים אחרים בתכלית המספרים על הקשר שלהם בשנים האחרונות.
כנראה אוירבאך יודעים להכיל מורכבויות עדינות.
ענין אחד שאוכל להזכיר כאן ברמז, הוא הסכמת רבי שמואל על ספר הרב מטשעבין ואי הסכמת רבי מרדכי להסכמה זו.
נוטר הכרמים כתב: באותה השיחה סיפרתי ששמעתי מרבינו על אחד האחים, כלשונו, שלמד בישיבה בבני ברק, וקיים כדת את יום הפורים דפרזים, ולמחרת הגיע לירושלים לשמוח עם המשפחה. רבינו תיאר כיצד הגרש"ז הביע תרעומת גדולה באזני הבן הבחור, וכי יש לך זמן מיותר, לא חבל על התורה שלך, הרי כבר אינך פורימדיגער, ומה לך טורח ובא לכאן על מנת לחגוג. והפטיר רבינו, אינני זוכר את אבא כמעט במצבים דומים למאורע הזה, הוא ממש הקפיד.
למשמע הדברים, ר' מרדכי קפץ כנשוך נחש, ואמר, אכן כן, המקרה הזה אירע עמי, באתי הביתה מפוניבז', וזכורני שדווקא הרבנית ע"ה ריחמה עלי מאוד, והגיבה בביקורת רבה, כיצד מקבלים ככה בן שבא הביתה. דבריה מאוד ניחמוני 'כמים קרים על נפש עייפה'.
אכן כן.דורשי יחודך כתב:"הרבנית ע"ה" היינו הרבנית של רה"י הגר"ש זצ"ל?
נוטר הכרמים כתב:אכן כן.דורשי יחודך כתב:"הרבנית ע"ה" היינו הרבנית של רה"י הגר"ש זצ"ל?
הרואה כתב:סרטון ארוך מהגר"ש ורעיתו
https://www.kikar.co.il/amp/304211
פרשנדתא כתב:הרואה כתב:סרטון ארוך מהגר"ש ורעיתו
https://www.kikar.co.il/amp/304211
אפשר בבקשה לחסומים?
נוטר הכרמים כתב:בהמשך השיחה תיאר לי ר' מרדכי את השבת הטראגית, שבת קודש פרשת ויגש תש"נ. ר' מרדכי ערך שבת אויפרוף לבנו ר' אהרן שבא בקשרי שידוכין עם בתו של הגאון רבי אליהו שטרנבוך זצ"ל, והחתונה התקיימה באנטוורפען. כל המשפחה הגיעה לת"א לשבת, והשמחה התקיימה בשטיבל של גור 'יבנה'. ולפתע באמצע התפילה אירע הדבר בעזרת הנשים.... והשמחה נהפכה לתוגה.
ארזי ביתר כתב:נוטר הכרמים כתב:בהמשך השיחה תיאר לי ר' מרדכי את השבת הטראגית, שבת קודש פרשת ויגש תש"נ. ר' מרדכי ערך שבת אויפרוף לבנו ר' אהרן שבא בקשרי שידוכין עם בתו של הגאון רבי אליהו שטרנבוך זצ"ל, והחתונה התקיימה באנטוורפען. כל המשפחה הגיעה לת"א לשבת, והשמחה התקיימה בשטיבל של גור 'יבנה'. ולפתע באמצע התפילה אירע הדבר בעזרת הנשים.... והשמחה נהפכה לתוגה.
אולי תפרט את הסיפור?
שמחו כתב:ארזי ביתר כתב:נוטר הכרמים כתב:בהמשך השיחה תיאר לי ר' מרדכי את השבת הטראגית, שבת קודש פרשת ויגש תש"נ. ר' מרדכי ערך שבת אויפרוף לבנו ר' אהרן שבא בקשרי שידוכין עם בתו של הגאון רבי אליהו שטרנבוך זצ"ל, והחתונה התקיימה באנטוורפען. כל המשפחה הגיעה לת"א לשבת, והשמחה התקיימה בשטיבל של גור 'יבנה'. ולפתע באמצע התפילה אירע הדבר בעזרת הנשים.... והשמחה נהפכה לתוגה.
אולי תפרט את הסיפור?
לפי התאריך אני מבין שבאותה שבת התמוטטה הרבנית ע"ה [של הגר"ש], ולאחר מספר ימים נלקחה לבית עולמה.
נוטר הכרמים כתב:אגב הסירטון, אותי 'תפס' משהו אחר. הזכרון הראשון שלי מרבינו הכ"מ הוא מן הסתם לפני הסירטון, מש"ק פר' עקב תשמ"ה. עת התפללנו עמו ושהינו במחיצתו ב'שער השמים' ובביתו ב'גשר החיים'. לאחר מכן בעוד הזדמנויות, וגם מהרבנית יש לי זכרון עמום. תמיד היתה סביבו אוירה 'חסידית' משהו. כלומר, גם בהיותו כבן 50 פלוס אצל תלמידיו הוא היה כאדמו"ר. זה מה שנצפה ברור בסירטון, התלמיד לא מצא הגדרה מוצלחת יותר מ'אדם קדוש'... ורואים גם את ה'מצב' מסביב, זה לא נראה מלאכותי.
תלמידים מ'אמשינוב' ומ'איתרי' תיארו לי שזה היה קיים גם שם. בהחלט מעניין לפרשן את התופעה.
הסיפור של ר' מרדכי עם החזו"א. אני שמעתי פרטים אחרים ממה שכתבת: א. ר' שמואל נסע עם הרבנית לאחותה ביפו ולקחו איתם את ר' מוטל. ב. ישנו אצל ר' אברהם הורביץ ור' אברהם ור' שמואל הלכו לחזו"א,
מקדש מלך כתב:לי יש נתיב. אבל יש מחברי הפורום שיש להם נטפרי, ופתחו להם את האתר הזה.
חשבונות רבים כתב:בדברי הגראס"י יש כמה משפטים תמוהים.
ד"ת מקבלים טומאה?? ולמה הכוונה שהם היו בחינת אש משא"כ היום? הד"ת הם בחינת אש ולא האדם. אולי הראש שלי מדי ליטוואק...
חשבונות רבים כתב: הד"ת הם בחינת אש ולא האדם.
ת"ח שכל גופן אש
נוטר הכרמים כתב:הגראס"י: חמי רח"א טורצין כשבא לראשונה למרן החזו"א עם בחור נוסף מחברון, וראה אותו עם זקן אחז בזקנו באושר גדול. עוד סיפר לי חמי שהחזו"א הבטיח לו עוה"ב אם ילביש את כל בניו חליפות ארוכות, ואכן זה היה תנאי יחיד שעשה עם גיסי ר' צבי גרינהויז.
מההגדרה של הגר"ש גם אני נהנתי. והיא גופא הפירכא לדברי הגראס"י המחלוקת בברכות היא לא אם ד"ת מקבלין טומאה אלא האם החיסרון של האדם מונע ממנו לאמרם. כנראה באמת זה מה שהגרש"א בא לומר וכשהגראס"י התעקש הוא לא מצא לנכון להמשיך להתווכח איתו.נוטר הכרמים כתב:חשבונות רבים כתב:בדברי הגראס"י יש כמה משפטים תמוהים.
ד"ת מקבלים טומאה?? ולמה הכוונה שהם היו בחינת אש משא"כ היום? הד"ת הם בחינת אש ולא האדם. אולי הראש שלי מדי ליטוואק...
מעניין שנמשכת להתעמק בזה כאשר יש כאן דברים יותר מענינים. לעצם הענין, זה כידוע מחלוקת בברכות כב וזו דעת רבי יהודה שאין ד"ת מקבלים טומאה. לענ"ד, ההארה של רבינו זצוק"ל שהתורה היא קדושה ונשארת בקדושתה, והבעיה היא של האדם, היא הגדרה ליטאית עמוקה מאוד...
אבל ההתייחסות היא לגמרא בברכות אין ד"ת מקבלין טומאה שנאמר הלא כה דברי כאש וגו' מה אש אינו מקבל טומאה אף ד"ת אינם מקבלים טומאה. הגראס"י טוען שזה דוקא לאותם גדולים שגופן כאש ועל זה תמהתי.סעדיה כתב:חשבונות רבים כתב: הד"ת הם בחינת אש ולא האדם.
הכונה לדברי הגמ' חגיגה כ"ז.ת"ח שכל גופן אש
'בלבת אש'
"וירא מלאך ד' אליו בלבת אש מתוך הסנה וירא והנה הסנה בער באש והסנה איננו אכל". (שמות ג, ב).
'בלבת אש - בשלהבת אש לבו של אש, כמו (דברים ד, יא) לב השמים (רש"י).
ובתיקוני זוהר (תקונא חד ועשרין) איתא: ולב האי איהו לב דביה נהיר ההוא דאתמר ביה ותרא אותו כי טוב הוא, וביה עתיד לאתגלייא קודשא בריך הוא למשה באורייתא, בגלותא בתראה כגוונא דפורקנא קדמאה דאתמר ביה וירא מלאך ה' אליו בלבת אש, בקדמיתא בלבת אש דנבואה, ובגלותא בתראה בלבת אש דאורייתא.
לבה של אש, אש של 'לב', זוהי לבת אש דאורייתא, וראיתי לנכון להעתיק כאן דברים שנכתבו בס"ד ב'יום המיוחס' דהאי שתא.
איתא בירושלמי בחגיגה (פ"ב), וישבו ונתעסקו בדברי תורה מן התורה לנביאים ומן הנביאים לכתובים, וירדה אש מן השמים והקיפה אותם, אמר להן אבויה, רבותיי מה באתם לשרוף את ביתי עלי. אמרו לו, חס ושלום, אלא יושבין היינו וחוזרין בדברי תורה מן התורה לנביאים ומן הנביאים לכתובים, והיו הדברים שמחים כנתינתן מסיני, והיתה האש מלחכת אותן כלחיכתן מסיני, ועיקר נתינתן מסיני לא ניתנו אלא באש, וההר בוער באש עד לב השמים. ומובאים הדברים בתוס' בחגיגה (טו, א ד"ה שובו).
ויש להבין ענין זה של 'כנתינתם מסיני' המתבטא במיוחד במה שניתנה תורה באש.
ונראה לבאר לפי מה ששמעתי מרבינו זצוק"ל (בהספידו את ידידו ורעו מנעוריו הגאון הגדול רבי חיים קמיל זצוק"ל), דאמנם ישנם שתי מדרגות שונות בקבלת התורה, ודרגת 'כנתינתן מסיני' היא דרגה גבוהה של קבלה 'מפיו' כביכול, וזוהי בחינה אחרת מלימוד תורה בעלמא, שעליה נאמר 'תורה מונחת בקרן זוית וכל הרוצה לבוא יבוא ויטול'.
ובדומה לזה ראיתי בשיעורי מרן הגר"ש רוזובסקי זצוק"ל (מכות כד, א) שהמבואר בזה שכל הענינים הנשגבים שהיו במעמד הר סיני אינם ענינים מיוחדים לאותה שעה בלבד, אלא כך היא מציאותה של תורה, ובכל עת שאדם זוכה ללמוד תורה בשלימות כנתינתה מסיני ישנם לאותם הענינים עצמם, והאש יורדת מן השמים כמו במעמד הר סיני, [וכן הוא במדה מסויימת בכל מדרגה ומדרגה של לימוד לפי עניינה].
ואולי יש לבאר לפי"ז את מה שמצינו בברכות (כא, ב) דאיכא מאן דאמר דבעל קרי אסור בדברי תורה דילפינן מסיני דבעינן שיהיה באימה ויראה רתת וזיע, ומאידך להלכה קיימא לן כר' יהודה בן בתירא שאין דברי תורה מקבלים טומאה.
אולם באמת נראה שדרגת 'כנתינתה מסיני' בודאי לא שייכא בבעל קרי, ולא נחלקו אלא בדרגה של 'מונחת בקרן זוית', אם בבחינה זו דברי תורה מקבלים טומאה או לאו.
חזור אל “משפחות סופרים וימות עולם”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 126 אורחים