ביליצר כתב:ייתכן דוקא דבהגבהת תרומות ומעשרות בשבת לא יעזור שאלה כי הא דאין מפרישין משום "דנראה" כמתקן ומה יעזור שאלה..
ואם היה איסור של מתקן "ממש" היה מועיל .
מגופת חבית כתב:עם חיפוש מעט
מנחת חינוך פרשת אם כסף מצוה עב ''ובהקדים שעבר על ל"ת מ"מ אם שואל לחכם על הפרשה ממילא הדרא לטבלא ולא עבר וז"פ א"כ בכה"ג דעבר מצוה לאתשולי כדי שלא יעבור על עשה ול"ת ונ"מ אם נתערב אינו בטל מחמת דשיל"מ עיין נדרים נ"ט כיון דמצו' לאתשולי וצריך לעיין שם היטב''
חזו''א דמאי סי' ד' אות כ''א ''נראה דהמקדים מאוחרת באיסור מצוה לאתשולי''
ביליצר כתב:
לעצם השאלה ,לכאורה רב אינו יכול להתיר הקדש כדי לפטור את הפושע מכרת אלא אם כן יש פתח חרטה ,
עיין רשב"ם ב"ב ק"כ
מגופת חבית כתב:עם חיפוש מעט
מנחת חינוך פרשת אם כסף מצוה עב ''ובהקדים שעבר על ל"ת מ"מ אם שואל לחכם על הפרשה ממילא הדרא לטבלא ולא עבר וז"פ א"כ בכה"ג דעבר מצוה לאתשולי כדי שלא יעבור על עשה ול"ת ונ"מ אם נתערב אינו בטל מחמת דשיל"מ עיין נדרים נ"ט כיון דמצו' לאתשולי וצריך לעיין שם היטב''
חזו''א דמאי סי' ד' אות כ''א ''נראה דהמקדים מאוחרת באיסור מצוה לאתשולי''
שמואל דוד כתב:עיין יורה דעה רטו
מיללער כתב:לכאורה כאן הרי ישארו הפירות בטומאתן ויתחייב אח"כ שוב להפריש תרומה ממנה, מכ"מ הרי ימעיט טומאת התרומה לכדי שיעור תרומה שבה, ועוד על זה הרי לא טימא אותה בתרומתה ולא עבר על איסור שמירת תרומה בטהרה.
שמואל דוד כתב:עיין יורה דעה רטו
שמואל דוד כתב:שמואל דוד כתב:עיין יורה דעה רטו
סעיף ב
שמואל דוד כתב:מתירין נדרו כדי שלא תתענה ביו"ט
(וואס פארשטייסט דו נישט)
אליהו בן עמרם כתב:ולהוסיף לדברים, לפי דברי הגרש"ש הידועים בענין העקירה למפרע בהיתר נדרים, שהוא רק "מכאן ולהבא ולמפרע", א"כ מה שעשה עשוי, כלומר במבט אל העבר - עשה איסור, גם אחרי השאילה, אלא שרק מכאן להבא נחשב כמי שלא עשה איסור, והנפק"מ לעיתים רק לענין העונש, שייפטר ממנו כמי שלא עשה איסור.
ואם להפטר מהעונש, למה שיהיה חייב להשאל על נדרו או הקדשו, אדרבה, צריך לרצות להתכפר.
נוצר תאנה כתב:אליהו בן עמרם כתב:ולהוסיף לדברים, לפי דברי הגרש"ש הידועים בענין העקירה למפרע בהיתר נדרים, שהוא רק "מכאן ולהבא ולמפרע", א"כ מה שעשה עשוי, כלומר במבט אל העבר - עשה איסור, גם אחרי השאילה, אלא שרק מכאן להבא נחשב כמי שלא עשה איסור, והנפק"מ לעיתים רק לענין העונש, שייפטר ממנו כמי שלא עשה איסור.
ואם להפטר מהעונש, למה שיהיה חייב להשאל על נדרו או הקדשו, אדרבה, צריך לרצות להתכפר.
יש להעיר מדברי רש"י שבועות כז: "נשאל עליה - והותר לו זית הנשאר ובאכילתו לא עבר [למפרע - הגהות הב"ח]", משמע שלא עבר כלל אפילו למפרע
נוצר תאנה כתב:האם אין כוונת הגרש"ש רק ל'חלות' שחלה בזמן האיסור, שאינה נפקעת למפרע? כגון שאם מפקיעין קידושין למפרע אין הממזר נטהר, אך לגבי האיסור יש לומר שלא נחשב שעבר.
מעולם לא ראיתי דבריו בפנים, רק מפי השמועה, אך כך הבנתי הכוונה.
מגופת חבית כתב:עם חיפוש מעט
מנחת חינוך פרשת אם כסף מצוה עב ''ובהקדים שעבר על ל"ת מ"מ אם שואל לחכם על הפרשה ממילא הדרא לטבלא ולא עבר וז"פ א"כ בכה"ג דעבר מצוה לאתשולי כדי שלא יעבור על עשה ול"ת ונ"מ אם נתערב אינו בטל מחמת דשיל"מ עיין נדרים נ"ט כיון דמצו' לאתשולי וצריך לעיין שם היטב''
חזו''א דמאי סי' ד' אות כ''א ''נראה דהמקדים מאוחרת באיסור מצוה לאתשולי''
מגופת חבית כתב:מנחת חינוך פרשת אם כסף מצוה עב ''ובהקדים שעבר על ל"ת מ"מ אם שואל לחכם על הפרשה ממילא הדרא לטבלא ולא עבר וז"פ א"כ בכה"ג דעבר מצוה לאתשולי כדי שלא יעבור על עשה ול"ת ונ"מ אם נתערב אינו בטל מחמת דשיל"מ עיין נדרים נ"ט כיון דמצו' לאתשולי וצריך לעיין שם היטב''
מיללער כתב:אשמח לקבל מראי מקומות בזה.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 77 אורחים