קו ירוק כתב:'משארותם' אונקלוס תירגם: מותר אצוותהון.
אצווה זה לחם.
'אצוה' = ערֵבה שלשים בה בצק.קו ירוק כתב:'אַצְוָה' זה לחם.
ביקורת תהיה כתב:'אצוה' = ערֵבה שלשים בה בצק.קו ירוק כתב:'אַצְוָה' זה לחם.
ואמרי' נמי חדא איתתא שאלה לר' מנא כגון דאנא בעינא מיעבדה איצוות איטרי [דינסבנה תהא] פטורה מן החלה א"ל אסור שמא תימלך לעשות עיסה דאצוות היא עיסה עריסותיכם תרגום אצוותיכון וההיא איתתא לשה עיסתה לעשותה איטרי והוא כעין סופגנין ואסקריטין דפטורים ואיבעיא ליה באותו מקצת שרגילה לקחת לאפות שלא כדרך איטרי אי יכולה לאכלה בלא חלה דלית ביה כשיעור ואסר לה שמא תימלך על כולה או על כדי חיוב חלה.
על שם הכלי שנילושה בו.מעט דבש כתב:'אצוות' היא עיסה.
ביקורת תהיה כתב:על שם הכלי שנילושה בו.מעט דבש כתב:'אצוות' היא עיסה.
א. ענין של אינטואיציה.קו ירוק כתב:א. אולי ההיפך?
ב. בראש האשכול הבאתי מתרגום אונקלוס משארותם מותר אצוותהון, וזה לא יפול בשום אופן על שאריות הסל.
ביקורת תהיה כתב:הערות אגב:
רחיצת ידים מכוּנה 'נטילת ידים', על שם הרחיצה בנטלה.
כתב רבנו דוד אבודרהם בפירוש התפלה אצל ברכת 'על נטילת ידים' שחרית:קו ירוק כתב:חז"ל לא קבעו נוסח הברכה ממילה יוונית מושאלת.
לייטנר כתב:והנה ראינו כיצד יכול להיות שורש בעברית, ובדומה לו שם עצם בשפה אחרת שאין קשר ביניהם (גם יוונית וגם מצרית אינן שפות שמיות).
לפלפל אפשר הרבה, אבל זה יהיה דומה לפלפול (דומני של המקו"ב) כיצד המילה 'קלס' שבתנ"ך הפכה להיות שבח - 'לעלה ולקלס'.
היינו 'אנטל' היינו 'נטלה'.קו ירוק כתב:אם 'אנטל' משתייך ל'נטלה'.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 62 אורחים