שש ושמח כתב:להזכירך, אנחנו מחפשים מקור בד' הגר"א לעדיפות השמחה בסוכות על פני השמחה בפסח.
אור עולם כתב:ש. ספראי כתב:אור עולם כתב:פלא יועץ, ערך סוכה:
"ויותר מהמה יש ויש מקום לשמח כאשר יתן אל לבו מה נעשה בשמים ממעל על ידו, אשרי ילוד אשה שזכה לכך להיות בונה בשמים עליותיו, מה אנוש כי תזכרנו תמשילהו במעשי ידיך כל שתה תחת רגליו. כזאת וכזאת החי יתן אל לבו ויתעורר ויאמר בפה אי אפשר שלא לשמח, ויתן את קולו לשורר ולזמר התפלות וההלל ושירות ותשבחות בקול רנה ותודה המון חוגג, וזכור יזכר כי בזמן שבית המקדש קים צדיקים וחסידים היו מרבים בשמחת בית השואבה, לא ראה שמחה מימיו. ועל ידי זה היו שואבים רוח הקדש, ובודאי כי גדול צער השמים על כי בחטאינו חרבה עירנו וכו'. וה' ממרום ישאג (ירמיהו כה ל) וכו'. זאת נחמת אבינו שבשמים ונחמתנו בעניינו, כי אבינו שבשמים אכתי חביבותה גבן ומדלג על ההרים, מקפץ על הגבעות, משגיח מן החלונות, מציץ מן החרכים לראות בשמחת בניו בבתי כנסיות, כמו שכתוב בזהר הקדוש (ח''ג קיד).
כידוע, עושה מרן הגרח"ק בכל ערב בחוה"מ, זכר לשמחת בית השואבה בסוכתו הפרטית ולא בבית הכנסת. אומרים ט"ו שיר המעלות ושרים אחרי כל שיר המעלות שיר אחד, באוירה ליטאית חצי קודרת........
א. "באוירה ליטאית חצי קודרת", איך מקיימים בזה מצוות שמחה? ואולי כ"א צריך לשמוח יותר מהרגלו...
ב. מאי קמ"ל בסיפור זה?
דרומי כתב:מצחיקה ההיתממות מצד כל מיני כותבים.
אפשר להגיד בפירוש 'ספק פיקוח נפש דוחה הכל, אפילו תפלה במנין, אפילו הושענות והלל, אפילו נעילה וכל נדרי'.
אבל מה פשר 'גלגול העיניים' וההתנערות ממנהג ישראל טוב המתקיים כבר שנים ובוודאי שכל המשתתף בו מקיים מצות עשה דאורייתא של 'ושמחת בחגך' (כלומר, אין חיוב לקיים אירוע זה, אבל בוודאי שמי שעושה אירוע זה מקיים מ"ע דאורייתא שכן הוא מוסיף בשמחה בחג).
ואין בדבריי שום הכרעה שאכן צריך לקיים את המנהג הזה בשנה זו (ואני אישית חושב שזו טעות קשה), אבל מותר בהחלט 'להבין' את אלו שקשה להם לוותר על זה, גם אם הם לגמרי לא צודקים.
[כדוגמא בעלמא, ראיתי בעיניי איך יהודי אחד זהיר ביותר בקורונה והסתעפותיה, כשבא לחתן את בתו תחי' לא היתה לו ברירה ונאלץ אפילו לספוג כמה לחיצות ידיים וחיבוקים... הווי אומר, כל אחד מבין שיש מצבים יוצאי דופן שבהם מתגמשים קצת למרות החשש, ומותר לגלות הבנה ואמפטיה למצבים כאלה].
אור עולם כתב:אש משמים כתב:אור עולם כתב:שש ושמח כתב:דרומי כתב:מצחיקה ההיתממות מצד כל מיני כותבים.
אפשר להגיד בפירוש 'ספק פיקוח נפש דוחה הכל, אפילו תפלה במנין, אפילו הושענות והלל, אפילו נעילה וכל נדרי'.
אבל מה פשר 'גלגול העיניים' וההתנערות ממנהג ישראל טוב המתקיים כבר שנים ובוודאי שכל המשתתף בו מקיים מצות עשה דאורייתא של 'ושמחת בחגך' (כלומר, אין חיוב לקיים אירוע זה, אבל בוודאי שמי שעושה אירוע זה מקיים מ"ע דאורייתא שכן הוא מוסיף בשמחה בחג).
ואין בדבריי שום הכרעה שאכן צריך לקיים את המנהג הזה בשנה זו (ואני אישית חושב שזו טעות קשה), אבל מותר בהחלט 'להבין' את אלו שקשה להם לוותר על זה, גם אם הם לגמרי לא צודקים.
שום גלגול עיניים ושום היתממות. יש בעולם מושג שנקרא פרופורציה. ולכן אף שכו"ע מודו שמנהג זכר לשמחת בית השואבה הוא מנהג די טוב ויתכן שיש בקיומו ריבוי קיום מ"ע דושמחת בחגך [כשם שיש בריבוי אכילה בסוכה ובהרבה דברים שפחות מקפידים לקיים] מ"מ פשוט כביעתא בכותחא שהוא נדחה מפני חובת הזהירות שלא להזיק אחרים בנפשם, בבריאותם, ביכולתם ללמוד תורה ולהתפלל, וביכולתם להתפרנס.
לא תמיד צריך להכנס לראש של עוברי עבירה ו"להבין אותם". בהרבה מקרים יש אמת ברורה שכל בעל שכל אמור להבין ומי שלא מבין הוא או שוטה או רשע.
ברור לך שהתועלת של הסגר ביחס לשמירת נפשם של בנ"א מרובה על הנזק שלו, וזה בניגוד לדעת הרבה המומחים!
מענין שבעלי הדיעה הזו משנים את דעתם לחלוטין כאשר הנגיף פוגע במשפחתם הקרובה.
חטא ההכללה הוא כפול, גם בעצם ההכללה, וגם כשבאים לדון את הכלל ע"פ הפרט. ואפרש שיחתי.
איני יודע איזה "בעל דעה כזו" פגשת ששינה את דעתו כשדובר על בני משפחתו הקרובה, ואיני חושב שמקרה כזה או אחר מלמד על כל בעלי הדעה הזו.
בנוסף - מניין לכבודו שהם משנים את דעתם, אולי פשוט חלקי הרגש והצער גוברים על כל שיקול הגיוני אחר בשעה כזו?
אור עולם כתב:ובפרט שיש תחושה לצערינו, שהמדיניות הרשמית והציבורית של המגזר החרדי לא כואבת מספיק את הפגיעה בחיי הדת...
אראל כתב:בקיצור, הכל מודים על חוד נקודת המטרה, שיש כאן משום הגבלת דת, וניצול הזדמנות פז איך לדחוק רגלי החרידים....
השאלה הוא רק האיך קורין להילד בשמו...
לבי במערב כתב:ראשית, שם על חשד קל מותר לשוטר לירות ע"מ לפגוע. והחילוק ברור.
מלבד זאת, כפי הנשמע - ה'police' דשם מאשרת ומאבטחת בעצמה ארועי שמחת ביה"ש, וביטולם בסאטמאר־מהרי"י חומרא דידהו היא.
[גם באה"ק ת"ו כנראה שהעדיפה המשטרע להעלים עינה מכמה ארועים, וד"ל, אך ב'תמורה' טרחה להכות ולרדוף ילדים קטנים ועוברי־אורח תמימים. ואין ראוי להאריך עתה בדבר המצער ומבהיל ביותר].
אש משמים כתב:אור עולם כתב:אש משמים כתב:אור עולם כתב:שש ושמח כתב:דרומי כתב:מצחיקה ההיתממות מצד כל מיני כותבים.
אפשר להגיד בפירוש 'ספק פיקוח נפש דוחה הכל, אפילו תפלה במנין, אפילו הושענות והלל, אפילו נעילה וכל נדרי'.
אבל מה פשר 'גלגול העיניים' וההתנערות ממנהג ישראל טוב המתקיים כבר שנים ובוודאי שכל המשתתף בו מקיים מצות עשה דאורייתא של 'ושמחת בחגך' (כלומר, אין חיוב לקיים אירוע זה, אבל בוודאי שמי שעושה אירוע זה מקיים מ"ע דאורייתא שכן הוא מוסיף בשמחה בחג).
ואין בדבריי שום הכרעה שאכן צריך לקיים את המנהג הזה בשנה זו (ואני אישית חושב שזו טעות קשה), אבל מותר בהחלט 'להבין' את אלו שקשה להם לוותר על זה, גם אם הם לגמרי לא צודקים.
שום גלגול עיניים ושום היתממות. יש בעולם מושג שנקרא פרופורציה. ולכן אף שכו"ע מודו שמנהג זכר לשמחת בית השואבה הוא מנהג די טוב ויתכן שיש בקיומו ריבוי קיום מ"ע דושמחת בחגך [כשם שיש בריבוי אכילה בסוכה ובהרבה דברים שפחות מקפידים לקיים] מ"מ פשוט כביעתא בכותחא שהוא נדחה מפני חובת הזהירות שלא להזיק אחרים בנפשם, בבריאותם, ביכולתם ללמוד תורה ולהתפלל, וביכולתם להתפרנס.
לא תמיד צריך להכנס לראש של עוברי עבירה ו"להבין אותם". בהרבה מקרים יש אמת ברורה שכל בעל שכל אמור להבין ומי שלא מבין הוא או שוטה או רשע.
ברור לך שהתועלת של הסגר ביחס לשמירת נפשם של בנ"א מרובה על הנזק שלו, וזה בניגוד לדעת הרבה המומחים!
מענין שבעלי הדיעה הזו משנים את דעתם לחלוטין כאשר הנגיף פוגע במשפחתם הקרובה.
חטא ההכללה הוא כפול, גם בעצם ההכללה, וגם כשבאים לדון את הכלל ע"פ הפרט. ואפרש שיחתי.
איני יודע איזה "בעל דעה כזו" פגשת ששינה את דעתו כשדובר על בני משפחתו הקרובה, ואיני חושב שמקרה כזה או אחר מלמד על כל בעלי הדעה הזו.
בנוסף - מניין לכבודו שהם משנים את דעתם, אולי פשוט חלקי הרגש והצער גוברים על כל שיקול הגיוני אחר בשעה כזו?
חטא ההכללה קטן בהרבה מחטא העיקשות וחוסר הדעת.
יש אנשים שמלאים קונספירציות והסברים מחקרים ודיעות עד שהאמת טופחת על מציבתם. רוב ככל הדיעות בעולם הרפואה וההלכה סובר שיש נגיף בעל אחוז תמותה גבוה מאוד. דרכי ההתמודדות שנויים במחלוקת פוליטית בעיקר, כאשר יש מי שמנסה להרוויח אהדת קהל ע"י התנגדות לתקנות המקשות על הציבור. לא מתוך ידע או היגיון וק"ו אכפתיות לציבור, אלא מתוך אגואיזם ליצבור אהדה מהציבור המתוסכל.
מי שיראה במו עיניו את המחלקות החולים והרופאים יבין שהנגיף כאן ולא מתייחס כי הוא זה למיעוט הרועש בעל המחקרים והקונספירציות. המציאות הוכיחה פעם אחר פעם שדרך ההתמודדות הטובה ביותר כרגע היא שלושת הכללים וסגר שבא והולך לפי רמת ההדבקות. חוסר הנוחות גורם לציבור למצוא סיבה כדי לזלזל במצב. לא שום היגיון או אכפתיות אמיתית. אצל החילונים זה נתניהו והשחיתות ואצלינו זה 'כפיה חילונית' 'שמד' וכו'.
הדברים נכתבים בעצב ובבושה גדולים ולא כהתרסה אך לצערינו, הציבור החרדי הוכיח (שוב) בצורה הברורה ביותר כי אינו יכול לקחת טיפת אחריות ואין בכוחו לטפל ולנהל בשום דבר כיאות.
ש. ספראי כתב:אור עולם כתב:ובפרט שיש תחושה לצערינו, שהמדיניות הרשמית והציבורית של המגזר החרדי לא כואבת מספיק את הפגיעה בחיי הדת...
אני מבין שכת"ר שייך לציבור הדתי לאומי, שעוד מאמין שהמדינה אמורה 'לכאוב מספיק' על הפגיעה בדת.
אבל אנחנו לא חושדים באנשי ממשל ישראלים שיכאב להם מספיק או שיבינו את חיי הדת.
הם עסוקים ראשם ורובם בבעיותיהם הרפואיות, הכלכליות והפוליטיות של המדינה, ועולם התורה והדת רחוקים מהבנתם הבסיסית. תינוקות שנשבו או עמי ארצות או חסרי רגש יהודי או שכל התשובות נכונות. זאת לא איזה 'גזירה להעביר על דת'. סתם חוסר הבנה +בילבול אדיר+פוליטיקה וכו'
אך זה לא פוטר אותנו עצמנו לשמור על בריאות הציבור. גם במחירים לא קלים של שמחות משפחות גרעיניות.
נכון קשה מאד להתפלל בחום הכבד, לא לרקוד ברבים וללמוד בקוים טלפוניים, אך זאת חובתנו בשעה זו. מה לעשות.
שוחחתי מקודם עם אמי העובדת באחד מבתי החולים.
היא סיפרה לי: "יש אצלנו כעת 18 חרדים בטיפול נמרץ. יולדת צעירה ילד ראשון חולת קורונה במצב קשה, אברך בן 46 אב לשבעה, אברך בגילאי השלושים, ועוד"....
לבי במערב כתב:ראשית, שם על חשד קל מותר לשוטר לירות ע"מ לפגוע. והחילוק ברור.
מלבד זאת, כפי הנשמע - ה'police' דשם מאשרת ומאבטחת בעצמה ארועי שמחת ביה"ש, וביטולם בסאטמאר־מהרי"י חומרא דידהו היא.
[גם באה"ק ת"ו כנראה שהעדיפה המשטרע להעלים עינה מכמה ארועים, וד"ל, אך ב'תמורה' טרחה להכות ולרדוף ילדים קטנים ועוברי־אורח תמימים. ואין ראוי להאריך עתה בדבר המצער ומבהיל ביותר].
אור עולם כתב:בלב מורתח,
הייתי מציע שעל כל וויתור הכי קטן ברוחניות (תפילה מחוץ לביהכנ"ס/תפילה שלא ברוב עם/תפילה ביחידות/בלבול בתפילה/ירידה בת"ת בעקבות סגירת ישיבות וחדרים/שינוי במנהגי החג ועוד ועוד ועוד) נוותר ויתור בגשמיות - פחות יציאה אחת למכולת, או לחילופין לוותר על משהו שרצינו לקנות שאינו בגדר "חיוני", כי לכאו' כל יציאה מיותרת למכולת או אפ' שהות שם לצורך שאינו חיוני היא בגדר ספק רציחה וכו' וכו'...
לתשומת לב המוותרים בקלות על כל דבר שבקדושה
ש. ספראי כתב:אור עולם כתב:בלב מורתח,
הייתי מציע שעל כל וויתור הכי קטן ברוחניות (תפילה מחוץ לביהכנ"ס/תפילה שלא ברוב עם/תפילה ביחידות/בלבול בתפילה/ירידה בת"ת בעקבות סגירת ישיבות וחדרים/שינוי במנהגי החג ועוד ועוד ועוד) נוותר ויתור בגשמיות - פחות יציאה אחת למכולת, או לחילופין לוותר על משהו שרצינו לקנות שאינו בגדר "חיוני", כי לכאו' כל יציאה מיותרת למכולת או אפ' שהות שם לצורך שאינו חיוני היא בגדר ספק רציחה וכו' וכו'...
לתשומת לב המוותרים בקלות על כל דבר שבקדושה
כדי לא לתת לך לקטרג על עם ישראל בני תורה ודעת, אומר לך מה קורה אצל רוב האנשים בק"ק:
לא יוצאים בכלל מהבית, חוץ מלתפילה בחצר.
קונים במשלוחים, ורק מה שא"א להשיג במשלוחים, כגון חלות לשבת וכדומה, יוצאים.
שוחחתי השבוע עם כמה מבני משפחתי המורחבת (יש סגר, יש זמן...). כמעט אפס יציאות.
תפקח עינים וורודות, אוהבות, חומלות- תראה רבבות יהודים שאכפת להם מהאחרים וספונים בסוכתם ככל האפשר, לא יוצאים כדי לא להזיק לאחרים.
תפקח עינים שחורות- תמצא את כל העוולות, הכיעור והרוע.
הרי סיכמנו שכת"ר שליט"א שייך לדתי לאומי. אז מה עם אהבת ישראל? לראות את הטוב שבכל אחד?
דרומי כתב: אדם מבוגר יכול להעסיק את עצמו.
אור עולם כתב:ארחיב טיפה,
אני גר בעיר חרדית אדומה ואני רואה תורים עמוסים בסופרים, אנשים קונים כל טוב ומתעכבים ע"ז רבות, גינות המשחקים עמוסות מאד! ואפ' בישוב סמוך הגינה מלאה בתושבים מהעיר שלנו.
כך שאני רואה מציאות אחרת מכבוד הרב.
הבאר ההיא כתב:הדברים יפים ורק הערה קטנה, שמ"ע הוא חגיגה קטנה אחרי השמחה העצומה של סוכות, אבל אחר שאנו ספונים בסוכותינו שבעה ימים ללא (זכר) שמחת בית השואבה במה תתיחד החגיגה המצומצמת של שמ"ע לכאו' היא תהיה דומה להפליא לשבעת ימי החג הראשונים.
איש גבעות כתב:הבאר ההיא כתב:הדברים יפים ורק הערה קטנה, שמ"ע הוא חגיגה קטנה אחרי השמחה העצומה של סוכות, אבל אחר שאנו ספונים בסוכותינו שבעה ימים ללא (זכר) שמחת בית השואבה במה תתיחד החגיגה המצומצמת של שמ"ע לכאו' היא תהיה דומה להפליא לשבעת ימי החג הראשונים.
הבה ונסכים שכשהתורה דיברה על שמיני עצרת ביחס לחג הסוכות היא לא התכוונה כלל וכלל לשמחת בית השואבה במאה שערים...
כוונתה היא שבניגוד לחג הסוכות בו יש מהות ותוכן, מצוות הסוכה, ארבעת המינים, שבעים פרים וכו' הבאים זכר לענני הכבוד הרי ששמיני עצרת אין בו כלל תוכן שכן איננו חוגגים בו אירוע מסוים או מציינים נקודה מסוימת אלא רק את עצם הקשר בינינו לבין אבינו שבשמים בבחינת "עכבו נא עוד יום אחד".
שומע ומשמיע כתב:אראל כתב:בקיצור, הכל מודים על חוד נקודת המטרה, שיש כאן משום הגבלת דת, וניצול הזדמנות פז איך לדחוק רגלי החרידים....
השאלה הוא רק האיך קורין להילד בשמו...
שמעתי שאצלכם במלכות של חסד גם משום מה טוענים שי הדבקה גדולה אצל החרדים, וגם שמעתי שבטלו בסאטמר [לפחות אחת מהם] את השמחות בית השואבה, הנכון הדבר?
מענין האם גם שם יעזו לריב עם השוטרים האמריקאים וילדים יזרקו אבנים על ראש של חיייל, או שרק עם הקלגסים הציוניים הזוממים לסגור את בתי הכנסת נלחמים.
נחומצ'ה כתב:איש גבעות כתב:הבאר ההיא כתב:הדברים יפים ורק הערה קטנה, שמ"ע הוא חגיגה קטנה אחרי השמחה העצומה של סוכות, אבל אחר שאנו ספונים בסוכותינו שבעה ימים ללא (זכר) שמחת בית השואבה במה תתיחד החגיגה המצומצמת של שמ"ע לכאו' היא תהיה דומה להפליא לשבעת ימי החג הראשונים.
הבה ונסכים שכשהתורה דיברה על שמיני עצרת ביחס לחג הסוכות היא לא התכוונה כלל וכלל לשמחת בית השואבה במאה שערים...
כוונתה היא שבניגוד לחג הסוכות בו יש מהות ותוכן, מצוות הסוכה, ארבעת המינים, שבעים פרים וכו' הבאים זכר לענני הכבוד הרי ששמיני עצרת אין בו כלל תוכן שכן איננו חוגגים בו אירוע מסוים או מציינים נקודה מסוימת אלא רק את עצם הקשר בינינו לבין אבינו שבשמים בבחינת "עכבו נא עוד יום אחד".
באמת כאן בארץ הקודש הכל בערבוביא. בחו"ל מהות החגים ברורה יותר.
ראשית, שמיני עצרת. החג שמתייחדים עם הקב"ה ללא כל מצוה מעשית. ואח"כ שמחת תורה.
[ואחרי הכל, כל הדר בחו"ל, דומה וכו']
לגוף דברי איש הגבעות. תיתי לו כדרכו בכל האשכולים, על העמדת הדברים על תילם.
הגאון רבי אברהם קירשנבוים, מראשי ישיבת 'נחלת הלוויים' בחיפה, יצא למתקפה חריפה נגד רבנים ומנהיגים רוחניים שבשם "הוואי רוחני" ו"שעת שמד", קוראים להפר הנחיות בריאותיות.
ראש הישיבה החריף את ההתבטאות וקרא לשוטרים להרביץ פי 10 מכות לאלו המזלזלים בריש גלי בהנחיות הבריאות.
את דבריו שנאמרו בפני חולי הקורונה המאושפזים בישיבת חברון, באירוע שאורגן על ידי 'איחוד בני הישיבות' בראשות הרב יהודה ויספיש. ובוצע על ידי יו"ר לב שומע הרב אליאב מילר, פתח הגר"א קירשנבוים ואמר: "אני אומר, אם שוטרים נותנים מכות אני מבקש מהם שייתנו פי עשר. מעל במה זו אני קורא למשטרת ישראל שיתנו פי עשר יותר מכות. זה ביזיון וחילול ה'.
"אם אתם רוצים שתלמידי חכמים הם הדוגמא שלכם בחיים איך אתם בוחרים תלמיד חכם? מי שהעיתון מחליט לקרוא לו הגאון או הגאון הגדול? עכשיו כל בחור שיושב כאן יכול לדעת מי הוא בר סמכא ומי לא בר סמכא בין התלמידי חכמים. אני אומר את זה בלא שום פחד".
הרב קירשנבוים הבהיר, כי לא רק החסידים שמפירים את ההנחיות ואמר, כי "יש אנשים שכל היהדות זה 'הווי' וקשה לוותר על הווי זה לא קשור להלכה. שלא יגידו 'שעת השמד', זה טיפשות. זה טיפשות וזלזול בחיי אדם וחילול ה'".
"אני רוצה לשאול את הראש ישיבה", המשיך הגר"א, "כתוב שעל חילול ה' תשובה אינה מכפרת, איסורים לא מכפרים רק יום המוות מכפר. מה קורה למי שהמוות שלו עצמו הוא חילול ה', כי הוא לא שמר הוא נדבק? יש אנשים, גם תלמידי חכמים, שהמוות הוא חילול ה'. מספרים שהוא שמר. הוא לא שמר, הוא זלזל".
"התורה אומרת שמי שלא שומר חייב כרת. לא נעים לי לקטרג. מי שמת תוך חילול ה', אני לא בטוח שיום המיתה מכפר עליו. יש לכם בחורים הזדמנות לכל החיים שלכם לזכור מי הוסמך בכלל ישראל, מי בר סמכא לעניינים חשובים. יכול להיות, אתם יכולים לדעת מי בכלל ישראל אנשים עם כתפיים שלא מפחדים, זה לא קשור לציונות".
"המצב הוא מצב מבולבל. מי שלא מבולבל היום אין לו שכל ישר כי המצב הוא מבולבל. הנתונים הם מבולבלים. אתה יכול לראות על אנשים מי יש לו אחריות, מי יודע מה זה פיקוח נפש. אני לא אומר שיש קו אחיד. וודאי שיש גישות שונות ויש עיגולי פינות גם בתוך מי שנקרא בר סמכא, אבל ישנם לא מעט אנשים ששמים פס, מזלזלים, הופכים את זה לספורט נגד המשטרה. זה ילדים קטנים".
לסיום, מחה ראש הישיבה בחריפות נגד הרבנים שלא מוחים בתלמידיהם האלימים ואמר: "אם רבותיהם לא מוחים בהם, הרבנים האלה אינם בעלי סמכא. אני לא באתי בתור בר סמכא, אלא לעורר אתכם לחשוב. בשבילי זאת הזדמנות".
אש משמים כתב:דברים כדורבנותפתח הגר"א קירשנבוים ואמר: "אני אומר, אם שוטרים נותנים מכות אני מבקש מהם שייתנו פי עשר. מעל במה זו אני קורא למשטרת ישראל שיתנו פי עשר יותר מכות. זה ביזיון וחילול ה'.
חזור אל “מנע מגיפה מנחלתך - הקורונה והשלכותיה”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 17 אורחים