שיבר כתב:ואת המילה וכו'/וגו' עצמה כן צריכים לקרוא?
מן הסתם אלו המייחסים קדושה לכל מילה שנכתבה, וקוראים גם את מילות הלע"ז ברש"י (נדמה שכן כתב המונקאטשער ב'דברי תורה' שלו) למרות שאינם מבינים אותם, המה קוראים גם את תיבת וכו'/וגו'.
חכם באשי כתב:בענינו של וכו'-וגו', אציין שתי ידיעות מעניינות, שאינן מגופו של האשכול:
1. כיום מקובל ש"וגו'" הוא סימן קיצור לציטוט מקראי, ו"וכו'" הוא סימן קיצור לציטוט לא מקראי (אלא מדברי חז"ל והבאים אחריהם). אך באמת, בדורות קדומים לא הבדילו ביניהם, וכפי שעולה מכתבי הגניזה הקהירית. העיר על כך ר' שרגא אברמסון (איני זוכר היכן, ושמא בספרו 'רב נסים גאון'; מצוי באוצר).
2. לפעמים מצאנו שהשתמשו בקיצורים וכו' וגו' רק כדי 'לדלג' על מילה בודדת! ראה בספרו של ר' צבי מושקוביץ, פרדס צבי, בכמה מקומות (עי' במפתח שם).
גלילי כתב:חכם באשי כתב:בענינו של וכו'-וגו', אציין שתי ידיעות מעניינות, שאינן מגופו של האשכול:
1. כיום מקובל ש"וגו'" הוא סימן קיצור לציטוט מקראי, ו"וכו'" הוא סימן קיצור לציטוט לא מקראי (אלא מדברי חז"ל והבאים אחריהם). אך באמת, בדורות קדומים לא הבדילו ביניהם, וכפי שעולה מכתבי הגניזה הקהירית. העיר על כך ר' שרגא אברמסון (איני זוכר היכן, ושמא בספרו 'רב נסים גאון'; מצוי באוצר).
2. לפעמים מצאנו שהשתמשו בקיצורים וכו' וגו' רק כדי 'לדלג' על מילה בודדת! ראה בספרו של ר' צבי מושקוביץ, פרדס צבי, בכמה מקומות (עי' במפתח שם).
מקובל שבספר השפ"א עה"ת השתמש בוגו' כדי שלא לכתוב יותר מג' תיבות של פסוק, ולכן השתמש גם בכל מיני ר"ת שאינם ידועים ומקובלים.
חכם באשי כתב:היש מקור כתוב ל'קבלה' זו?
אם כי לא נראה ששאר אלו שכתבו וגו' או וכו' והרוויחו מילה אחת בלבד - עשו זאת משום כך. נראה יותר, שזה משום אשגרא דלישנא.
מנחם כתב:בשתי הדוגמאות הנ"ל אין כל ספק שזו ידם. וכי יש הבנה להלכה "אומר וכו'"?!
מנחם כתב:לענ"ד גם הדוגמה השניה ברורה. מה ראה על ככה לקצר דווקא במילים אלו?
יש להעיר שבתורה שבע"פ אין מצוות ת"ת אלא אם מבין הדברים שקורא, (משא"כ בתורה שבכתב), כך פסק אדמוה"ז בהל' ת"ת בשו"ע הרב.מן הסתם אלו המייחסים קדושה לכל מילה שנכתבה, וקוראים גם את מילות הלע"ז ברש"י (נדמה שכן כתב המונקאטשער ב'דברי תורה' שלו) למרות שאינם מבינים אותם, המה קוראים גם את תיבת וכו'/וגו'
סענדער כתב:ואגב האם הסימון ג' נקודות (...) מקורו בקודש?
מנחם כתב:דבר זה קשה להולמו, ש"ארור המן" עד "ברוכה אסתר" לא ידוע לקורא, וההמשך כן. ואם בקיצור חפץ, והניח לקורא להשלים מדעתו, היה לו לכתוב "ארורים וכו'" ותו לא, מה גם שלא הרויח אפילו תיבה אחת (אלא אותיות בלבד).
ווונדערלעך כתב:מנחם כתב:דבר זה קשה להולמו, ש"ארור המן" עד "ברוכה אסתר" לא ידוע לקורא, וההמשך כן. ואם בקיצור חפץ, והניח לקורא להשלים מדעתו, היה לו לכתוב "ארורים וכו'" ותו לא, מה גם שלא הרויח אפילו תיבה אחת (אלא אותיות בלבד).
ראו נא בדפוסים ראשונים, הגירסא האמיתית ארורים כל הגוים ברוכים כל ישראל. זו הגירסה האמיתית, וזו סיבת הקיצור, כמובן מחמת הצנזור.
שוב מצאתי בצפונות: http://www.otzar.org/wotzar/Book.asp?10 ... 34&page=64
יאיר כתב:קראתי את הקטע אך ק"ל, וכי אפשר לומר "ארורים כל הגויים" וכי מי שמקיים 7 מצוות בני נח ניתן לומר עליו "ארור"?!..
מנחם כתב:מעין תמיהה זו תמה ה'תפארת ישראל' (בועז) על מאמר חז"ל 'ואין אומות העולם קרויים אדם'
http://www.otzar.org/wotzar/Book.asp?10 ... S&page=346
זקן ששכח כתב:מנחם כתב:מעין תמיהה זו תמה ה'תפארת ישראל' (בועז) על מאמר חז"ל 'ואין אומות העולם קרויים אדם'
במשפט דרייפוס המפורסם... לכן ישראל הם 'אדם', תיבה שאין לה לשון רבים. אבל אוה"ע רבים הם, לכן אין נקראים בשם אדם, אלא איש וכו', שכל אחד לעצמו.
ווונדערלעך כתב:זקן ששכח כתב:מנחם כתב:מעין תמיהה זו תמה ה'תפארת ישראל' (בועז) על מאמר חז"ל 'ואין אומות העולם קרויים אדם'
במשפט דרייפוס המפורסם... לכן ישראל הם 'אדם', תיבה שאין לה לשון רבים. אבל אוה"ע רבים הם, לכן אין נקראים בשם אדם, אלא איש וכו', שכל אחד לעצמו.
גם אם הסיפור נכון, כמובן שאין זה הפשט האמיתי, אלא רק לרצות את הגויים.
ווונדערלעך כתב:זקן ששכח כתב:מנחם כתב:מעין תמיהה זו תמה ה'תפארת ישראל' (בועז) על מאמר חז"ל 'ואין אומות העולם קרויים אדם'
במשפט דרייפוס המפורסם... לכן ישראל הם 'אדם', תיבה שאין לה לשון רבים. אבל אוה"ע רבים הם, לכן אין נקראים בשם אדם, אלא איש וכו', שכל אחד לעצמו.
גם אם הסיפור נכון, כמובן שאין זה הפשט האמיתי, אלא רק לרצות את הגויים.
זקן ששכח כתב:מנחם כתב:מעין תמיהה זו תמה ה'תפארת ישראל' (בועז) על מאמר חז"ל 'ואין אומות העולם קרויים אדם'
http://www.otzar.org/wotzar/Book.asp?10 ... S&page=346
במשפט דרייפוס המפורסם לפני כמאה שנה ברוסיה, טען כמדומה העו"ד הרב מזאה בכוונת הענין, שאומות העולם כל אחד לעצמו, ואילו בנ"י כולם כגוף אחד, כמוכח מהתעניינות כל יהודי במשפט דרייפוס. לכן ישראל הם 'אדם', תיבה שאין לה לשון רבים. אבל אוה"ע רבים הם, לכן אין נקראים בשם אדם, אלא איש וכו', שכל אחד לעצמו.
זקן ששכח כתב:לצערי איני מורשה לעיין בלינק של התפא"י ואיני יודע מה תירץ.
וכן מצוי, כמדומני, בכתבי אדמו"רי חב"ד (שכתבו בעצמם. להוציא 'הנחות' ורשימות תלמידיהם).גלילי כתב:מקובל שבספר השפ"א עה"ת השתמש בוגו' כדי שלא לכתוב יותר מג' תיבות של פסוק, ולכן השתמש גם בכל מיני ר"ת שאינם ידועים ומקובלים.
אינו מדויק (רבים ממאמריו מסתיימים, למשל, ב'וכמש"ל'), אך בכ"ז בהחלט מצוי הוא אצלו יותר מבכתבים אחרים (ועד"ז במאמרי אדהאמ"צ, שסגנונם קרוב הוא כנודע).שיבר כתב:יש להעיר גם מריבוי ה"וכו'" במאמריו של הרש"ב מליובאוויטש, ואין מאמר שלא מסתיים במילה הזו.
סענדער כתב:כשכתוב בגמרא וכו' / וגו' האם צריך לקוראו או להשלים את ההמשך בעל פה?
סענדער כתב:כשכתוב בגמרא וכו' / וגו' האם צריך לקוראו או להשלים את ההמשך בעל פה?
חכם באשי כתב:בענינו של וכו'-וגו', אציין שתי ידיעות מעניינות, שאינן מגופו של האשכול:
1. כיום מקובל ש"וגו'" הוא סימן קיצור לציטוט מקראי, ו"וכו'" הוא סימן קיצור לציטוט לא מקראי (אלא מדברי חז"ל והבאים אחריהם). אך באמת, בדורות קדומים לא הבדילו ביניהם, וכפי שעולה מכתבי הגניזה הקהירית. העיר על כך ר' שרגא אברמסון (איני זוכר היכן, ושמא בספרו 'רב נסים גאון'; מצוי באוצר).
2. לפעמים מצאנו שהשתמשו בקיצורים וכו' וגו' רק כדי 'לדלג' על מילה בודדת! ראה בספרו של ר' צבי מושקוביץ, פרדס צבי, בכמה מקומות (עי' במפתח שם).
חזור אל “מטפחת ספרים ועיטור סופרים”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 207 אורחים