עשרה נסים נעשו לאבותינו במצרים, ועשרה על הים, עשר מכות הביא הקדוש ברוך הוא כו', עשרה נסים אינם דבר אחר, רק הנצלים מי' מכות שהביא על המצריים שלא הוזקו באחת מהן כלל. וכמו שאמר במכת הדבר "וממקנה בני ישראל לא מת אחד", ובמכת החושך "ולכל בני ישראל היה אור במושבותם", ובברד "רק בארץ גשן אשר שם בני ישראל לא היה ברד", ובערוב כתיב "והפלתי ביום ההוא את ארץ גשן אשר עמי עומד עליה לבלתי היות שם ערוב". ואף באותם [ש]לא התבאר בהדיא הנצלם מהם, מ"מ נכתב עניינם במצריים לבד, כמו שביאר בדם "ולא יכלו מצרים לשתות מים מן היאור", ובצפרדע "ובכה ובעמך [ובכל עבדיך] יעלו הצפרדעים", ובשחין "כי היה השחין בחרטומים ובכל מצרים" ואחר שפירש החרטומים נראה שאומרו בכל מצרים על המצריים לבד, והארבה לא היה בגופות רק בעשבי הארץ, ולא היה בארץ גשן, והכל מבואר זולתי מכת הכנים שנגעה בגופות האנשים ולא התבאר שם שלא היה בישראל ופירש בתלמוד שהיו נמצאים אצלם ולא מזיקין אותם כלל:
נוטר הכרמים כתב:ובספר פנים יפות (פר' בהר), וז"ל, ואחז"ל [מכילתא בשלח טו, א] שתחילה נפרע מאלוהיהם שהוא שר שלהן וכן מצינו במצרים שנאמר [שמות יב, יב] ובכל אלהי מצרים אעשה שפטים, כי אין עיקר השיעבוד אלא לע"ז שלו כדין עבד שקנה עבדים שהכל הוא לרבו ראשון [יבמות סו א], ועיקר הגאולה והפדיון הוא בהוציאו אותו ממזל שלו.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 5 אורחים