חכם באשי כתב:האם בדקת בדקדוקי סופרים על אתר?
(ואולי גם תנסה ב"אוצר כתבי יד תלמודיים" שברשת)
אליחי כתב:כמדומני שבל' האחרונים הספרדים כשמביאים אחרון שציטט, כותבים בנו' "העלה בזכורו". ובחיד"א זכור לי בכ"מ, איני זוכר כרגע היכן.
וקשה כנ"ל, ולכאו' רק בדור פרוץ זה אי"ז לשון נקיה.
אליחי כתב:כמדומני שבל' האחרונים הספרדים כשמביאים אחרון שציטט, כותבים בנו' "העלה בזכורו". ובחיד"א זכור לי בכ"מ, איני זוכר כרגע היכן.
וקשה כנ"ל, ולכאו' רק בדור פרוץ זה אי"ז לשון נקיה.
אליחי כתב:ולכאו' רק בדור פרוץ זה אי"ז לשון נקיה.
צוציק כתב:אליחי כתב:ולכאו' רק בדור פרוץ זה אי"ז לשון נקיה.
מי עדיפא תיבת "העלה בזכורו" מתיבת "טמא", ואמאי תיבת טמא אינה חשיבא לשון נקיה אפילו בדורות הקודמים שהיו קדושים וטהורים, ואילו העלה בזכורו "רק בדורנו"?
אוצר החכמה כתב:אין שום עניין של לשון נקייה במילים ביודעו ומכירו קאמינא, רק היודע שנאמר בגמרא גבי רחב א"כ מזכיר לו עניין שאינו נקי, ומאן יימר שגם זה צריך לחשוש? בפרט שדרך בנ"א שמנתקים מליצה ממקורה תמיד ולא מתכוונים תמיד להקשר המקורי אלא למשמעות המילים גם בתחומים אחרים.
לשם המחשה: נראה לך סביר שפליט-הפגנה יתאר מכת אלת שוטר כ"מוכת עץ"? או למשל ספר בלוי ומרופט "מחמת תשמיש"?
בצלאל כתב:1. "מבטן מי יצאו הדברים" = מקור הדברים.
אוצר החכמה כתב:לשם המחשה: נראה לך סביר שפליט-הפגנה יתאר מכת אלת שוטר כ"מוכת עץ"? או למשל ספר בלוי ומרופט "מחמת תשמיש"?
הגזים הכותב אם היית רואה שכתוב שהספר הזה בלוי מחמת תשמיש היית מעלה בדעתך איזה עניין של גנאי.
ברור שהכוונה מתמת השימוש בו ואין בו שום רמז לכלום.
שברי לוחות כתב:הערה מקורו
עזריאל ברגר כתב:ובחז"ל "כמאן דנקיט ליה בכובסיה".
אם הייתי אומר זאת בימינו - היו סוקלים אותי...
זיז שדי כתב:עזריאל ברגר כתב:ובחז"ל "כמאן דנקיט ליה בכובסיה".
אם הייתי אומר זאת בימינו - היו סוקלים אותי...
אתה מתכוון "נקטיה בכובסיה דלשבקיה לגלימיה"? או שישנו גמרא אחרת שנעלמה ממני?
עזריאל ברגר כתב:אכן לא דייקתי בציטוט.
בבא מציעא קא,ב, וכן בשבועות מא,א.
אליחי כתב:כמדומני שבל' האחרונים הספרדים כשמביאים אחרון שציטט, כותבים בנו' "העלה בזכורו". ובחיד"א זכור לי בכ"מ, איני זוכר כרגע היכן.
וקשה כנ"ל, ולכאו' רק בדור פרוץ זה אי"ז לשון נקיה.
איש_ספר כתב:אליחי כתב:כמדומני שבל' האחרונים הספרדים כשמביאים אחרון שציטט, כותבים בנו' "העלה בזכורו". ובחיד"א זכור לי בכ"מ, איני זוכר כרגע היכן.
וקשה כנ"ל, ולכאו' רק בדור פרוץ זה אי"ז לשון נקיה.
לא את כל המליצות של הספרדים אפשר לפטור בנוסח שכזה, יש בהם באמת מפליאות בסגנונן. ולא אמנם כאן.
במקו"א כותב החיד"א שחידושיו של חכם פלונו באו בפרק כל היד המרבה בספר פלוני. וכונתו שחידושי אותו חכם באו בסימן של יד (אצבע) בתוך ספר אחר. בספר מרנן ורבנן של ר"ש בריא"ז מרגליות, הביא את הנ"ל, וכנראה חש באי נוחות בשל סגנון המליצה ולפיכך כתב, ששמע מאביו ריא"ז מרגליות בשם מהרש"א אלפנדארי, שכל מליצות החיד"א נעשו מתוך יחודים וכוונות עילאיות. ומי יאמין לשמועתו.
יוסף חיים אוהב ציון כתב: היינו שהעלה מן הזכרון.
תורת המן כתב:מצוי מאוד שבהזמנה לשמחה כותבים "לכל באי שער בית מדרשינו - ביודעי ומכירי קאמינא".
ומקור הדברים בתענית ה: כל האומר רחב רחב מיד ניקרי, ביודעי ומכירי קאמינא. וע"ש בתוס'.
תורת המן כתב:מצוי מאוד שבהזמנה לשמחה כותבים "לכל באי שער בית מדרשינו - ביודעי ומכירי קאמינא".
ומקור הדברים בתענית ה: כל האומר רחב רחב מיד ניקרי, ביודעי ומכירי קאמינא. וע"ש בתוס'.
הבאר ההיא כתב:תורת המן כתב:מצוי מאוד שבהזמנה לשמחה כותבים "לכל באי שער בית מדרשינו - ביודעי ומכירי קאמינא".
ומקור הדברים בתענית ה: כל האומר רחב רחב מיד ניקרי, ביודעי ומכירי קאמינא. וע"ש בתוס'.
בפשטות יודעי ומכירי של הגמרא שם, היינו גם כשיודעים איך היא נראית ולא מעבר לזה כמו בגדי צבעונים ביודעה ומכירה, והרי זו לשון נקיה למהדרין (כפשוטו ולא בלשון סג"נ) ומה בכך שהגמ' השתמשה בזה לענין פלוני.
חזור אל “מטפחת ספרים ועיטור סופרים”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 64 אורחים