הערש כ''ץ כתב:מלבד גדלותו בתורה צריך לציין את מידותיו המיוחדות, ובפרט מידת הכרת הטוב.
זה בא לידי ביטוי בעובדה שכל ימיו לא פסק להכיר טובה להגרמ''צ נריה זצ''ל שדחפו ועודדו להקדיש את חייו לתורה, ולנהוג בו בדרך כבוד מופלגת.
ומשבחו של הגר''ב אתה למד שבחו של הגרמ''צ שלא היו אצלו שיקולים של 'טובת המגזר' וכו' אלא מה שעמד לנגד עיניו היה להרבות כבוד שמים, יהיה איך שיהיה.
בברכה המשולשת כתב:הערש כ''ץ כתב:מלבד גדלותו בתורה צריך לציין את מידותיו המיוחדות, ובפרט מידת הכרת הטוב.
זה בא לידי ביטוי בעובדה שכל ימיו לא פסק להכיר טובה להגרמ''צ נריה זצ''ל שדחפו ועודדו להקדיש את חייו לתורה, ולנהוג בו בדרך כבוד מופלגת.
ומשבחו של הגר''ב אתה למד שבחו של הגרמ''צ שלא היו אצלו שיקולים של 'טובת המגזר' וכו' אלא מה שעמד לנגד עיניו היה להרבות כבוד שמים, יהיה איך שיהיה.
נתבקשתי להוסיף:
כחלק מתוך הכרת הטוב הגדולה לגרמ"צ זצ"ל, בא ר' ברוך כמובן להלויה בכפר הרא"ה בי"ט כסלו תשנ"ה, והספידו ברבים הספד חם ומרגש
וכמו שכתבו לעיל, זו מידתו של "גדול", ודוק
תנצב"ה
מחשבה אחת כתב:קצת מתקשה להבין את ההתפעלות המיוחדת וההתפעמות הרבתי מן העובדה שאדם כיבד כהלכה את רבו שלימדו תורה והביאו לחיי העולם הבא. הגרמ"צ הקדיח את תבשילו, או מה?
מחשבה אחת כתב:בברכה המשולשת כתב:הערש כ''ץ כתב:מלבד גדלותו בתורה צריך לציין את מידותיו המיוחדות, ובפרט מידת הכרת הטוב.
זה בא לידי ביטוי בעובדה שכל ימיו לא פסק להכיר טובה להגרמ''צ נריה זצ''ל שדחפו ועודדו להקדיש את חייו לתורה, ולנהוג בו בדרך כבוד מופלגת.
ומשבחו של הגר''ב אתה למד שבחו של הגרמ''צ שלא היו אצלו שיקולים של 'טובת המגזר' וכו' אלא מה שעמד לנגד עיניו היה להרבות כבוד שמים, יהיה איך שיהיה.
נתבקשתי להוסיף:
כחלק מתוך הכרת הטוב הגדולה לגרמ"צ זצ"ל, בא ר' ברוך כמובן להלויה בכפר הרא"ה בי"ט כסלו תשנ"ה, והספידו ברבים הספד חם ומרגש
וכמו שכתבו לעיל, זו מידתו של "גדול", ודוק
תנצב"ה
קצת מתקשה להבין את ההתפעלות המיוחדת וההתפעמות הרבתי מן העובדה שאדם כיבד כהלכה את רבו שלימדו תורה והביאו לחיי העולם הבא. הגרמ"צ הקדיח את תבשילו, או מה?
הערש כ''ץ כתב:למשל, הגר''ש פישר תינה צערו באומרו שיש לו הרבה תלמידים 'יישובניקים' ונדיר ששמע ממישהו מהם מילה טובה על ר' יידל קולדצקי זצ''ל.
בן אליהו כתב:מחשבה אחת כתב:בברכה המשולשת כתב:הערש כ''ץ כתב:
ההתפעלות היא מנקיות הדעת והישרות שהובילו לעמידה בניסיון. הרי בקלות יכול היה לשלוף את המעשייהבדבר הגר"ח והלווית ר' שמואל מוהליבר, או למכור לעצמו שהוא מחנך צעירים שלא מבינים מורכבויות או כל מיני בדיות וזיופים מהסוג הזה. אבל הלך ישר כמו שעשאו בוראו ולא נשבה בשבי החשבונות הרבים אשר ביקשו בני האדם
הערש כ''ץ כתב:מלבד גדלותו בתורה צריך לציין את מידותיו המיוחדות, ובפרט מידת הכרת הטוב.
זה בא לידי ביטוי בעובדה שכל ימיו לא פסק להכיר טובה להגרמ''צ נריה זצ''ל שדחפו ועודדו להקדיש את חייו לתורה, ולנהוג בו בדרך כבוד מופלגת.
ומשבחו של הגר''ב אתה למד שבחו של הגרמ''צ שלא היו אצלו שיקולים של 'טובת המגזר' וכו' אלא מה שעמד לנגד עיניו היה להרבות כבוד שמים, יהיה איך שיהיה.
בן מיכאל כתב:מישהו ידוע היכן יושבים שבעה? ישר כח.
מן הדרום כתב:לא זוכר מהיכן שמעתי
בכפר הרואה למד גם אצל הרב יעקב רייניץ שליט"א
וכשנשאר שם אחרי סיום שנות הלימודים למד איתו חברותא
מעניין לשמוע מהרב רייניץ את זכרונותיו,
עט סופר כתב:לעומקו של דבר כתב:שטייגעניסט כתב:נוטר הכרמים כתב:הרב תיאר את החבורה של מיר, שכלשונו, 'החריבה' את עץ חיים בעזיבתה למיר, וזאת בהוראת מרן החזו"א שבתשובה לשאלת הגאון ר' מענדל אטיק שליט"א, הארי שבחבורה, שבעזיבתם תינזק ישיבת עץ חיים, השיב שאין להם לדאוג אלא לעלייתם הרוחנית.
אצטט המעשה כפי ששמעתיו מאא"ז [אחיינו של ר' מנדל]. ר' מענדל ואחיו ר' אברהם למדו בעץ חיים, ויבוא הר' פינקל ויבקשם שיעברו לישיבתו החדשה כשעבור כן הוא מתחייב לספק כל צורכיהם מלחם ולבוש כדי שיוכלו להישאר בלימוד. אביהם הגאון ר' שלמה אטיק זצ"ל התנגד לרעיון משום שהרמי"ם בעץ חיים היו גדולי עולם [הגידולי שמואל ועוד] והוא חשש לכבוד תורתם. הלכו ושאלו את החזו"א והוא הורה להם שידאגו לעתידם הרוחני בלבד, ואם נראה להם שיצליחו יותר ע"י סייעו של הר' פינקל יכולים הם לעבור למיר.
לבסוף לא התקיימה הבטחת הר' פינקל - הם סבלו מעניות וצרות כל ימיהם.
אביהם שהיה חסיד, לא הסכים להוראתו של החזו"א, אך הדבר לא הועיל לו מאומה. בניו עבור למיר והפכו למתנגדים. כמה חבל!
כהמעשה הזה היה ג"כ עם ישיבת קמניץ, שבמחזור אחד הגיע ראש הישיבה הרב... והעביר אליו את כל מובחרי השיעור בעץ חיים תמורת מילגה נאה שאכן ניתנה (היה לישיבה מקור כלכלי נאמן בארה"ב), וזה אכן גרם לירידה בעץ חיים
לא יודע לתארך אבל כנראה אחרי הסיפור שאתה מספר עם מיר
ובירושלים אמרו שבגלל הקפידה של הגראז"מ לא הצליחה ישיבת קמניץ.
הגאון רבי ברוך ויסבקר בהיותו ר"מ בקול תורה, הגיע יום אחד לסדר שני לישיבת קול תורה והודיע שהוא פותח ישיבה מי שרוצה יכול להרשם. במקום נרשמו 125 בחורים.
הגאון רבי שלמה זלמן אויערבך קרא לו וסיפר לו את הסיפור עם עץ חיים וקמניץ, והבטיח לו שאם לא יקח בחורים מקול תורה יהיה לו הצלחה. הגר"ב הודיע מיד כי הוא מבטל את הרישום, ופתח את ישיבת בית מתתיהו עם קיבוץ של 26 בחורים, מרביתם בוגרי קול תורה שלמדו בעיקר בפונביז' [בזמנו היה מקובל בקול תורה ללמוד עד שיעור ג' ולעבור לקיבוץ למקום אחר]. שנים מתלמידיו המובהקים לא השלימו עם הגזירה והודיעו שהם עוברים לישיבת קוסון, ולמדו [לפי השמועה גם ישנו] בבית המדרש דחסידי קוסון ברח' בן פתחיה ובאו לשיעורים כללים בבית מתתיהו. ורק בזמן הבא הסכים הגר"ב לקבלם לישיבה. [אחד מהם משמש היום נו"נ בישיבה].
בברכה המשולשת כתב:הערש כ''ץ כתב:מלבד גדלותו בתורה צריך לציין את מידותיו המיוחדות, ובפרט מידת הכרת הטוב.
זה בא לידי ביטוי בעובדה שכל ימיו לא פסק להכיר טובה להגרמ''צ נריה זצ''ל שדחפו ועודדו להקדיש את חייו לתורה, ולנהוג בו בדרך כבוד מופלגת.
ומשבחו של הגר''ב אתה למד שבחו של הגרמ''צ שלא היו אצלו שיקולים של 'טובת המגזר' וכו' אלא מה שעמד לנגד עיניו היה להרבות כבוד שמים, יהיה איך שיהיה.
נתבקשתי להוסיף:
כחלק מתוך הכרת הטוב הגדולה לגרמ"צ זצ"ל, בא ר' ברוך כמובן להלויה בכפר הרא"ה בי"ט כסלו תשנ"ה, והספידו ברבים הספד חם ומרגש
וכמו שכתבו לעיל, זו מידתו של "גדול", ודוק
תנצב"ה
נחמת ארי כתב:הערש כ''ץ כתב:למשל, הגר''ש פישר תינה צערו באומרו שיש לו הרבה תלמידים 'יישובניקים' ונדיר ששמע ממישהו מהם מילה טובה על ר' יידל קולדצקי זצ''ל.
סביר להניח שזה לא היה מחמת "השתייכותו למגזר שונה" (להבנתי הוא הגדיר את עצמו חרדי לא פחות מתלמידיו) אלא מאופי חינוכו הידוע.
פרנקל תאומים כתב:נחמת ארי כתב:הערש כ''ץ כתב:למשל, הגר''ש פישר תינה צערו באומרו שיש לו הרבה תלמידים 'יישובניקים' ונדיר ששמע ממישהו מהם מילה טובה על ר' יידל קולדצקי זצ''ל.
סביר להניח שזה לא היה מחמת "השתייכותו למגזר שונה" (להבנתי הוא הגדיר את עצמו חרדי לא פחות מתלמידיו) אלא מאופי חינוכו הידוע.
גם. וגם מחמת הצורך הנפשי ''למחוק'' את העבר הפלילי..
או מהלך חשיבה קנאי שאומר כל מה שלמדתי או התפתחתי ''שם'' זה גורנישט, כיוון שזה היה ב''שעטנז''/''כלאיים'' עם לימודי חול ו/או השקפה לא נכונה.
פרנקל תאומים כתב:אגב, אני מבין שהגר''ב וויסבקר זצ''ל הכיר טובה להרב נריה זצ''ל בעיקר על כך שהוא שלף אותו מכפר הרואה ושלח אותו לפוניבז'.
נחמת ארי כתב:אמר ר' ברוך בהחלטיות: אצלנו בבית מת'ס לא מקבלים תיכוניסטים![/size]
נחמת ארי כתב:כך סיפר לי אותו יהודי. ייתכן שהמציאות השתנתה במשך השנים או שהיו מקרים חריגים וכדו'.
גביר כתב:איני יודע מה היה בשנים האחרונות, מכל מקום בתקופה של לפני כשלושים וחמש שנה היו כמה בודדים.
זאב ערבות כתב:בהמשך התגלגל לדבר על הישיבה, הוא השתבח בישיבה כאל ילד טיפוחים, על הבוגרים המוצלחים המאיישים את משרות הרבצת התורה בישיבות החשובות, ועל המפורסמים פחות שאף הם אברכים חשובים ורציניים. "לא יצאו מהישיבה בעלי בתים", סיים בגאוה בלתי מוסתרת.
לא ברור לי למה, סוג של חוסר פרגון משולב ברוע. פניתי אליו ואמרתי לו: באמת? אפילו לא בעלבת' אחד? הוא קצת נבהל, אבל אמר: אני חושב שאפילו לא אחד, כמעט. ואז דליתי כמה שמות של בוגרים, לא מי יודע מה. הוא היה ממש במבוכה, והסביר שהוא לא בדיוק למד רק אצלנו, והוא ממשפחה כזו וכו'. מה שאני הוקסמתי באותו הזמן, שהוא לא התרגז ולא נפנף, ושמר בכל העת על האוירה הטובה והנעימה שמילאה את הבית. נפרדנו ממש בידידות אחרי השעה אחת בלילה.
זכרו כשמו וכמורשתו, יהי ברוך.
גביר כתב:נחמת ארי כתב:כך סיפר לי אותו יהודי. ייתכן שהמציאות השתנתה במשך השנים או שהיו מקרים חריגים וכדו'.
איני יודע מה היה בשנים האחרונות, מכל מקום בתקופה של לפני כשלושים וחמש שנה היו כמה בודדים [אמנם איני יודע עם מצד שלא רצה לקבל או משום שמהישוב, לפחות אז, היו הולכים על פי רוב לשלש ארבע ישיבות ובודדים המשיכו במקומות אחרים].
בני ברקי כתב:הרב הראשי שליט"א לא למד אצלו אחרי היישוב?
חזור אל “משפחות סופרים וימות עולם”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 149 אורחים