בבא קמא כתב:אלה העובדות הידועות לי. אם יש לך מקורות אחרים אנא הצג אותן.
תוך כדי דיבור כתב:אתה מבקש לברר את העובדות לאשורן, או מחפש אישור רק למה שאתה כבר חושב? (כמו שנראה מהתיאור שכתבת)
תוך כדי דיבור כתב:אדהכי והכי, מצו"ב בינתיים תמונה נוספת של רבי נפתלי מנחם הוטנר, בבית העלמין של איישישוק:
(מאוספי מוזיאון השואה האמריקני)
תוך כדי דיבור כתב:התמונה היא מהאוסף הגדול של יפה אליאך בת איישישוק (ומחה"ס באנגלית על העיירה), השמור במוזיאון הנ"ל. לפי הפרטים הרשומים לצד התמונה, שאתה רשאי בהחלט לפקפק בנכונותם, מדובר בסיור שערך הרב לקבוצת מבקרים בבית הקברות.
תוך כדי דיבור כתב:כיון דעל -
יש סיפור ידוע שסיפר (1) ר' משה שנפלד, הוא כותב זאת בשם (2) ר' זלמן ינקלביץ', שלדבריו שאל את (3) החזון איש למה הוא נמנע מלעלות לירושלים, ובמקום תשובה החזון איש סיפר לו, סיפור שסיפר (4) ר' אלחנן וסרמן, שפעם אחת באו בעלי בתים מאיישישוק אל (5) החפץ חיים, וסיפרו לו שיש בעיות עם המקווה בעיירתם, ודרוש הח"ח יפעיל את השפעתו כדי לתקן (כלומר שבלי זה לא היו מתקנים?), אבל להפתעתם החפץ חיים נמנע מלבוא לאיישישוק ימים רבים, עד שיום בהיר אחד פתאום הזדרז ומיהר לאיישישוק, וכשחזר נשאל מר' אלחנן וסרמן, מה העניין? וסיפר שלא רצה לבוא לאיישישוק כדי שלא יצטרך לחלוק כבוד לרב דשם, שהוא שייך למזרחי, ולכן המתין עד שנסע הרב דשם לקונגרס הציוני ואז נסע והביא את המקוה אל תיקונו. עכת"ד.
הקורא שם לב שאני מעתיק את הסיפור תוך פקפוק מוחלט בו מרישא ועד גמירא. לא מבעי השלבים הרבים מדי שהשמועה משתלשלת דרכם, ולא מבעי שכבר הופרכה לגמרי מבחינה עובדתית אותה אגדה שכאילו החזון איש לא עלה לירושלים כדי שלא לחלוק כבוד לראי"ה קוק (ועוד כאן מייחסים אליו עצמו הסבר כזה! ואולי בכלל הכוונה לר' צבי פסח פראנק... מי שהשמועה מיוחסת לו, הגיע לארץ בארץ סה"כ כמה חודשים לפני פטירת הראי"ה, ועוד צריך כמה חודשים כדי לזהות שהחזו"א "נמנע" לעלות לירושלים, מה גם שבהתחלה הוא בכלל ישב בחיפה), אלא גם רוצים שנאמין שהחפץ חיים התעכב ימים רבים מלפעול בעניין תיקון מקווה (ובלשונו של שנפלד, "ונגרמים מכשולים רבים בעניני טהרת המשפחה"!!), וכל זה רק בשביל איזה עניין שלא לחלוק לרב דשם כבוד וכו', כאילו אין דרכים אחרות אפילו אם היה הדבר נכון. מה גם שנימוק זה מופרך מהעובדות שאנו יודעים על החפץ חיים, כמו המכתב המכובד לר' משה אביגדור עמיאל - אפילו אם נתרץ אותו בתירוצים כגון צורך השעה שבשבילם כיבד וכו' וכו', הרי לנו גם כאן סיבה כזו...
אבל מעבר לכל זה, הכזב שבסיפור מתברר בפרט ממכתב הספד שכתב ר' שמעון רוזובסקי על פטירת החפץ חיים (פורסם ב'שערי ציון' תרצ"ד), בה סיפר בפרוטרוט איך כשרצה הח"ח לעלות ארצה בתרפ"ה, בא להיפרד מתושבי איישישוק, וכשיצאו לקראתו ובראשם הר"ש רוזובסקי עצמו, הכניסהו הח"ח לעגלתו והחליפו הרבה דברים בחיבה, עיינו שם (מסתמא על זה התבססו ב'קדם' כשהפכו זאת לקביעה כללית "ידוע" וכו').
אילו בכל זאת נאמר שיש בסיפור המעשייה שמץ של אמת, היה נראה להסביר באופן אחר לגמרי, שסיבת אי בואו של הח"ח לאיישישוק היא משום שראה את כהונת הרב דשם כהשגת גבול. ולא משום שיוכו המפלגתי. וגם זה יכול להיות רק בתקופה מסויימת - אולי בזמן שפולמוס הרבנות עדיין היה בשיא תוקפו. יותר מזה ודאי אי אפשר לומר.
עתניאל בן קנז כתב:בספר המשדיח (אודות ר' מאיר חדש - חתנו של רנ"מ הוטנר), מובא גירסא מעודנת יותר, אבל נוטה לגירסא הראשונית המובאת פה. (כמובן...).
תוך כדי דיבור כתב:בינתיים ראיתי שיש גם מכתב מהח"ח אל רבי שמעון רוזובסקי בעצמו, משלהי ניסן תרפ"ו, בכבוד רב, עוסק בכמה עניינים וביניהם התלמוד תורה באיישישוק והמאבק מול פורצי הגדר שבעיירה - נדפס בספר 'החפץ חיים חייו ופועלו' ח"ג עמ' תתס"א. אילו היה דרוש עוד מסמר לסגור את ארונו של הסיפור הנ"ל (לטעמי בלאו הכי אין צורך), הנה הוא.
תוך כדי דיבור כתב:במטותא, מגדל של קלפים אתה בונה. "מנע עצמו מלבקר בה לאחר שנת תרפ"א" - וכי על ביקור לפני שנת תרפ"א אתה יודע לספר לנו? או שמא היה החפץ חיים נוסע לבקר בכל העיירות בסביבה מדי שנה בשנה עד כדי שאי-ביקור של ארבע שנים בסה"כ כבר יהיה בגדר תופעה מיוחדת כל כך? התאוריה מזכירה יותר מדי את "החזון איש נמנע מלעלות לירושלים". (אגב אורחא, במשך קרוב לשלושים וחמש שנים היה הח"ח מרוחק ממשכנו של הערוך השלחן 80 ק"מ בלבד, שזה בערך 5 איישישוק'ס, ואף על פי כן לא ידוע שנפגשו מעולם. סתם הערה).
ואמנם בלי הדרמטיות שמסביב, את האפשרות שבאמת תחילה נמנע החפץ חיים מלבוא לאיישישוק בגלל עניין סכסוך הרבנות כתבתי גם אני למעלה.
בכל אופן, וכי למה תהיה לרב רוזובסקי, שהגיע לשם מקאפוליה, היכרות אישית מוקדמת עם החפץ חיים? אף אחד לא טען שהיה מקורבו הצמוד; המפגש והמכתב אינם מוכיחים אלא את כחשו של הסיפור הנ"ל הטוען שהחפץ חיים התייחס אליו בשלילה (וזו כל מטרת אותו סיפור).
איישישוק הייתה סמוכה לעיירה ראדין, שם קבע החפץ חיים את מקום מושבו ואת ישיבתו המפורסמת. מדי פעם נוהג היה החפץ חיים לפרוש מביתו ולהתבודד באיישישוק כדי ללמוד ללא הפרעה. במסגרת ביקוריו בעיירה קשר קשרים אמיצים עם רב העיירה, הרב יוסף זונדל הוטנר.
תוך כדי דיבור כתב:(אגב אורחא, במשך קרוב לשלושים וחמש שנים היה הח"ח מרוחק ממשכנו של הערוך השלחן 80 ק"מ בלבד, שזה בערך 5 איישישוק'ס, ואף על פי כן לא ידוע שנפגשו מעולם. סתם הערה).
אע"פ שלא אמר הקב"ה לאדם לא תגע בו, הוא צוה לחוה לא תגע בו, להחמיר עליה להרחיקה מן העבירה, זה שאמרו רבותינו ז"ל כל המוסיף גורע, כי הנחש דחף את חוה ונגעה באילן ולא מתה, אמר לה הנחש הלא תראי כי כשם שנגעת בו ולא מתה כך אם תאכלי ולא תמותי ובכך נתפתתה.
תוך כדי דיבור כתב:ערבך ערבא צריך - מנלן באמת שהתייחס אליו בשלילה? (הכוונה אליו כשלעצמו, ולא מה היתה דעתו על דבריו שבספר אורות) אגיד לך בעצמי מנלן: מהמכתב הבודד שחתם עליו בשלהי תר"פ בעניין הספר הנ"ל, ומאי-אלה סיפורים שעל כל אחד מהם יש אצלי שניים כנגד (ודברי כחש יש בזה בס' על חומותיך ירושלים). ולא כאן המקום.
תוך כדי דיבור כתב:מדובר בסיפור מורכב, בעל שני פנים, ועם זאת בעל פוטנציאל מובן לתיאור חד צדדי.
החזן כתב:...לאור זאת קל לקבל את הגרסה המעודנת, על אף שהתאוריה מזכירה יותר מדי את "החזון איש נמנע מלעלות לירושלים". זו מסורת שאינה נשענת על שלשלת המסירה שסופה בר' משה שיינפלד, אלא היא מסורת משפחתית שהיתה ידועה אף בקרב יוצאי איישישוק. גם כאן, כמו בסיפורים רבים שמתפתחים, ככל כנראה שההקצנה של גרעין המעשה גרמה לסיפור כולו ליפול לסתירות ולהפוך לשחוק. קל ומפתה לדבוק דווקא בגרסה הקיצונית, כי היא נמצאת מופרכת מאליה. אני מהסס אם היסטוריון זהיר היה נוקט בשיטה זו אלמלא היתה לו אג'נדה.
תוך כדי דיבור כתב:מה כתוב בספר המשגיח לא ראיתי ולכן איני יודע לדון על פיו. בכל אופן אם העומד על הפרק הוא מסורת המשפחה שהח"ח תמך בעוז ברבי נפתלי מנחם הוטנר בסכסוך הרבנות וראה בהגעת הרב האחר השגת גבול ואפילו נמנע בשל כך זמן מסויים מלבקר באיישישוק - זה דבר אחד ולא על כך דנתי (וכנ"ל). כל הפירכות והקושיות שכתבתי אינן אלא לגבי הסיפור (השונה לגמרי) שהובא ע"י ר"מ שנפלד.
תוך כדי דיבור כתב:אילו בכל זאת נאמר שיש בסיפור המעשייה שמץ של אמת, היה נראה להסביר באופן אחר לגמרי, שסיבת אי בואו של הח"ח לאיישישוק היא משום שראה את כהונת הרב דשם כהשגת גבול. ולא משום שיוכו המפלגתי. וגם זה יכול להיות רק בתקופה מסויימת - אולי בזמן שפולמוס הרבנות עדיין היה בשיא תוקפו. יותר מזה ודאי אי אפשר לומר.
תוך כדי דיבור כתב:"שונה לגמרי" הוא, בין השאר (סיכמת היטב את הבעיות), לטעון שאי ההגעה לאיישישוק היתה בגלל ההשתייכות המפלגתית - ולא בגלל השגת הגבול בסכסוך הרבנות. והרי על זה עומד או נופל עניינו של ר"מ שנפלד.
תוך כדי דיבור כתב:
לגוף העניין של איישישוק והח"ח - עדיין אנחנו צריכים למודעי בעניין ביקורים (או לפחות ביקור) של הח"ח באיישישוק בשלוש השנים שבין תום מלחמת העולם לבין התעצמות פולמוס הרבנות. מה שכותבת יפה אליאך על התקופות שלפני כן אינו מספיק לזה.
טוב לי כתב: כאן פורסם הסיפור בגירסתו של ר' משה שינפלד, המצוטט בדברי תוך כדי דיבור?
תורה תמימה כתב:טוב לי כתב: כאן פורסם הסיפור בגירסתו של ר' משה שינפלד, המצוטט בדברי תוך כדי דיבור?
חזור אל “משפחות סופרים וימות עולם”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 123 אורחים