צולניק כתב:אף אני אתפוס 'טרמפ' על הדיון ואשאל מהו המקור של ט"ו סמנים אלו [ואפשרשתשובה אחת על ב' השאלות].
צולניק כתב:אף אני אתפוס 'טרמפ' על הדיון ואשאל מהו המקור של ט"ו סמנים אלו [ואפשרשתשובה אחת על ב' השאלות].
הפועל לכרוך משמש בשתי משמעויות גם מלשון לסובב דבר סביב חבירו וגם מלשון לחבר שני דברים (כמו כרוך ותני) ומשמעות זו האחרונה היא משמעות המילה כורך שבליל הסדר.משולש כתב:ובכורך לא כורכים כבר מזמן מאז שאוכלים מצות דקות ושבירות. (לכרוך מלשון לסובב סביב משהו).
חכם באשי כתב:הייחוס הסימן 'קדש ורחץ' לרש"י, כפי שהביא אחד הכותבים דלעיל, אין לו על מה לסמוך.
מתוך 'מוריה' האחרון
מתיישב כתב:וראה בספר יסוד ושורש העבודה ועל כן בעבודה זו יאמר גם הסימנים בפה מלא כי נרמזו בו סודות גדולות וכו'
נכתב באשכול על גדולי תורה בת"א:גוראריה כתב:
הפעם הראשונה בה חייך הרבי מבעלזא לאחר השואה:
כמה חסידי גור מתל אביב עלו אליו בליל הסדר. [כנראה כבר השכימו לשחרית ושם רק התחילו. כך זה היה הרבה פעמים]. עמדו בצד בדחילו והתבונו בו. 'כל הקהל כולו' מנה כמובן לא יותר ממספר מצומצם מאד של אנשים.
והנה הכריז הרבי מבעלזא 'קדש' תוך שהוא מביט על א' מהם. מנימת הברתו של הרבי מבעלזא סבר אותו חסיד שהוא אומר: "קדיש" ומצווהו לומר קדיש.
זה היה מוזר בעניניו אלא שעל הקדוש מבעלזא לא שואלים שאלות... אמנם, עדיין היה מסופק בדבר.
והנה אמר הרבי מבעלזא שוב 'קדש' שנשמע באזניו כ'קדיש', וכשחזר ע"כ הרבי מבעלזא בשלישית נעמד אותו חסיד בתמימות ואמר בקול: יתגדל ויתקדש שמיה רבה...
לראשונה מאז נמלט מעמק הבכא התפשט חיוך גדול על פני הרבי מבעלזא ועד סוף הסדר היה בת שחוק שרויה על פניו.
לפי מה שסופר לי, אותו חסיד לא הסכין למנהג שקורים את סימני הסדר בקול, לכן לא הבין.
עוד אוסיף שראיתי אצל הרבי מלובביץ' האחרון שהתייחס לאות ו' במילה 'ורחץ' בשלושה רבדים - לשונית (לולא הו' היו כל המילים שתי הברות, מלבד 'רחץ'), הלכתית (הסמכת נטילת ידיים לקידוש) וקבלית (אינני זוכר).
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 191 אורחים