מדוע הטובלת לראיה בתוך ימי הטוהר מברכת?
לפי מה שאני למד מהאחרונים, החומרה של טומאה בראיה בימי טוהר התקבלה בערך בתקופת הגאונים ומהיכ"ת לברך ע"ז.
[האם זה קשור לסוגיא של ברכה על מנהג, הלל וכו' ?]
...ע"פ השערת רבינו הב"י שעם התפשטות תקנה דר' זירא נכלל בכלל התקנה בדרך כל שכן גם איסור דדם טוהר...
ואין כאן חשש של דבר המפורש בתורה שאין כח ביד חכמים לאסור דכבר כתבנו במק"א דגם תקנה דר' זירא לא נשנית דרך תקנת חז"ל אלא בנות ישראל הם החמירו על עצמן והיינו שחז"ל לא רצו בתחילה לאסור כמבואר בש"ס משום דאיכא בזה בטול פ"ו טובא, אבל בנות ישראל שאין מצוות ע"ז הם החמירו על עצמן מנהג איסור הקדוש הזה ונתקבל אח"כ למנהג איסור של כל בית ישראל, וחמור הוא כתקנת חז"ל עצמן, וכאשר כ' הרמב"ם ריש הלכות ממרים שגזרות, תקנות, ומנהגות עובר עליהם בלא תסור וגם בעשה, וכתבתי בשבט הלוי שם אות ב' דהיינו במנהג שהוא לסייג ותקנה לבל יהרסו באיסורים גמורים.
ומה"ט כתבנו שם דאותן מקומות ואותן שנהגו שלא לבעול אדם טוהר כמנהגינו ומחויבות לספור ולטבול והיינו מכח סייג אטו דם גמור ודאי א"ש דמברכים אטבילת מנהג זה, דמנהג כי האי הוא בכלל לא תסור שעליו אמרו בשבת דף כ"ב דמברכין אדרבנן, ונפשט גם שאילת הנו"ב והח"ס לענין ברכה על טבילה בדם הזה, [אעפ"י שלא נתפשט בכל מקום מכ"מ לא גרע מזה מהדלקה דנר יוה"כ שלא נתפשט בכ"מ, מכ"מ כיון שהוא בכלל התקנה איכא בי' לא תסור].
קו ירוק כתב:ברכה היא על העלאה מטומאה לטהרה, אם נשארת טמאה, כי הנ"מ היחידה זה לבעלה, איך אפשר לברך?
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 172 אורחים