מחולת המחנים כתב:רבים מהאדמורי"ם והבנשקי"ם בדורנו הם צאצאיו ובני משפחתו הענפה, כ"י.
מלך זקן וכסיל כתב:מביאים אותו לקבורה לארץ?
מלך זקן וכסיל כתב:מלך זקן וכסיל כתב:מביאים אותו לקבורה לארץ?
הלויתו תצא הערב מישיבת טשעבין.
ברוך ברגר כתב:מלך זקן וכסיל כתב:מלך זקן וכסיל כתב:מביאים אותו לקבורה לארץ?
הלויתו תצא הערב מישיבת טשעבין.
מעשה נורא הוד מתגלה בשעות אלו, סמוך ונראה לבוא ארונו של הגה”צ רבי אלחנן היילפרין זצ”ל לארץ ישראל, לקראת מסע הלוויה שייערך הלילה ובסיומו ייטמן באדמת הר הזיתים.
אלמלא נגלו הדברים החתומים מכבשונו של עולם, לא היה בנו העוז להרהר בהם, אך משנתגלה הרז בשיחת תלמידי חכמים הצריכה לימוד הותר לנו לדרוש כפי שידנו מגעת.
הגילוי המרעיש נודע מפי הגה”צ רבי אלחנן זצ”ל אשר כמשיח לפי תומו בעת שנועד עם כ”ק האדמו”ר מפינסק קרלין, חשף את סוד היארמולקע אותו החל ללבוש לפני כעשור.
בחודש אדר תשס”ה ביקש הגר”א לבקר באופן מיידי בביתו של ראש הקהל בקהילתו הרב אליעזר פרנקל, שם התאכסן באותם ימים כ”ק האדמו”ר מפינסק קרלין אשר הגיע לביקור בלונדון לחיזוק מוסדותיו. עם היכנסו לבית ביקש להתוועד עם האדמו”ר בפרטיות, בשיחתם הרוממה הזכיר הגר”א כי לאחרונה רכש חלקת קבר בחלקת גליציה בהר הזיתים שם חפץ הוא להיטמן. הגר”א הוסיף בגילוי שרעפים נדיר כי היות ובספרים הקדושים נכתבו דברים חמורים על הדר בחוץ לארץ ומבקש הוא להקבר באדמת ארץ ישראל, לכך התחיל בהכנה להיות ‘א ירושלימער איד’ והחל לחבוש יארמולקע, “רוצה אני להתעטף גם בקאפטן ירושלמי” שח רבי אלחנן לאדמו”ר מפינסק קרלין.
על אתר הורה האדמו”ר לאחד הגבאים להביא מחדרו את הקאפטן השבתי והעניקו במתנה גמורה להגה”צ רבי אלחנן שהזדקף מלוא קומתו ומדד בשמחה גלויה את ה’ירושליומער קאפטן’ שאכן באופן פלא תאמה למידותיו. מאז נהג רבי אלחנן זצ”ל ללבוש את הקאפטן בסעודות שבת וחג שערך בביתו. עם זאת, לבקשת בני משפחתו, נמנע מללכת עם הקאפטן לביהמ”ד.
לאחר תקופה הגיע רבי אלחנן לביקור בירושלים שם התאכסן אצל נכדו רב קהילת טשערנאביל בירושלים הרה”צ נפתלי צבי היילפרין בן בנו הרה”צ רבי יצחק רבה של רמות ג’ וחתן חתנו כ”ק האדמו”ר מטשערנאביל. באחד מימי שהותו בארץ עלה רבי אלחנן עם נכדו להודות לכ”ק האדמו”ר מפינסק קרלין על המתנה שהסבה לו עונג רוחני רב. במהלך הביקור שאל הנכד האם יש לרבי “רעבישע ירושליימער קפטן” כדי שהסבא יוכל לצאת בו גם לביהכנ”ס. רבי אלחנן חייך ושאל “צי דעהן האט דער רבי אזא זאך?” [=האם קיים כזה בגד?], האדמו”ר נענה לבקש בחיוב והעניק לרבי אלחנן קאפטן לבן עם פסים כחולים אותו נהג ללבוש בחגים, ואכן מאז, התעטף הגר”א זצ”ל בקאפטן זה לסעודה שלישית שנערכה בבית הכנסת.
גם זו לטובה כתב:עמד כחומה בצורה בפולמוס על העירוב בלונדון, ורבים בזכותו אינם מטלטלים. [ברם לדאבון כל הלב המחלוקת גבתה מחיר כבד]
מלך זקן וכסיל כתב:מחולת המחנים כתב:רבים מהאדמורי"ם והבנשקי"ם בדורנו הם צאצאיו ובני משפחתו הענפה, כ"י.
מויקפדיה
חתנו רבי חיים אלתר דוד לייפר, האדמו"ר מנדבורנה חיפה
חתנו הרב שמעון למברגר, גאב"ד מאקווא
בנו הרב יצחק אריה לייבוש, רב ברמות, חתן הרב שמואל אונסדרופר (חותנו של רבי צבי אלימלך הלברשטאם מצאנז).
נחמה מרים, אשת רבי מנחם נחום טברסקי מצ'רנוביל בבני ברק
בנו הרב ישראל שמואל דוד נחום, רב בשכונת הנדון בלונדון, חתן הרב צבי הירש מייזליש אב"ד ווייצן ובהמשך רב בשיקגו.
בנו הרב חיים אהרן צבי, חתן הרב מנדיל שנייבאלג אב"ד מנצ'סטר.
בנו הרב שלום יוסף, רב בניו יורק. חתנו של רבי ברוך אברהם אונגר, האדמו"ר מדומברובה בורו פארק.
בנו הרב משה יהודה דוב, רב בית הכנסת "בית שמואל" שהקים אביו. חתן הרב משה חיים ברנדסרופר מלונדון.
חתנו הרב יוסף משה שניאורסון, ראש ישיבת טשעבין.
הוד_והדר כתב:גם זו לטובה כתב:עמד כחומה בצורה בפולמוס על העירוב בלונדון, ורבים בזכותו אינם מטלטלים. [ברם לדאבון כל הלב המחלוקת גבתה מחיר כבד]
ומאן יימר שזה זכות.
גם זו לטובה כתב:ברוך ברגר כתב:מלך זקן וכסיל כתב:הלויתו תצא הערב מישיבת טשעבין.
מעשה נורא הוד מתגלה בשעות אלו, סמוך ונראה לבוא ארונו של הגה”צ רבי אלחנן היילפרין זצ”ל לארץ ישראל, לקראת מסע הלוויה שייערך הלילה ובסיומו ייטמן באדמת הר הזיתים.
אלמלא נגלו הדברים החתומים מכבשונו של עולם, לא היה בנו העוז להרהר בהם, אך משנתגלה הרז בשיחת תלמידי חכמים הצריכה לימוד הותר לנו לדרוש כפי שידנו מגעת.
הגילוי המרעיש נודע מפי הגה”צ רבי אלחנן זצ”ל אשר כמשיח לפי תומו בעת שנועד עם כ”ק האדמו”ר מפינסק קרלין, חשף את סוד היארמולקע אותו החל ללבוש לפני כעשור.
בחודש אדר תשס”ה ביקש הגר”א לבקר באופן מיידי בביתו של ראש הקהל בקהילתו הרב אליעזר פרנקל, שם התאכסן באותם ימים כ”ק האדמו”ר מפינסק קרלין אשר הגיע לביקור בלונדון לחיזוק מוסדותיו. עם היכנסו לבית ביקש להתוועד עם האדמו”ר בפרטיות, בשיחתם הרוממה הזכיר הגר”א כי לאחרונה רכש חלקת קבר בחלקת גליציה בהר הזיתים שם חפץ הוא להיטמן. הגר”א הוסיף בגילוי שרעפים נדיר כי היות ובספרים הקדושים נכתבו דברים חמורים על הדר בחוץ לארץ ומבקש הוא להקבר באדמת ארץ ישראל, לכך התחיל בהכנה להיות ‘א ירושלימער איד’ והחל לחבוש יארמולקע, “רוצה אני להתעטף גם בקאפטן ירושלמי” שח רבי אלחנן לאדמו”ר מפינסק קרלין.
על אתר הורה האדמו”ר לאחד הגבאים להביא מחדרו את הקאפטן השבתי והעניקו במתנה גמורה להגה”צ רבי אלחנן שהזדקף מלוא קומתו ומדד בשמחה גלויה את ה’ירושליומער קאפטן’ שאכן באופן פלא תאמה למידותיו. מאז נהג רבי אלחנן זצ”ל ללבוש את הקאפטן בסעודות שבת וחג שערך בביתו. עם זאת, לבקשת בני משפחתו, נמנע מללכת עם הקאפטן לביהמ”ד.
לאחר תקופה הגיע רבי אלחנן לביקור בירושלים שם התאכסן אצל נכדו רב קהילת טשערנאביל בירושלים הרה”צ נפתלי צבי היילפרין בן בנו הרה”צ רבי יצחק רבה של רמות ג’ וחתן חתנו כ”ק האדמו”ר מטשערנאביל. באחד מימי שהותו בארץ עלה רבי אלחנן עם נכדו להודות לכ”ק האדמו”ר מפינסק קרלין על המתנה שהסבה לו עונג רוחני רב. במהלך הביקור שאל הנכד האם יש לרבי “רעבישע ירושליימער קפטן” כדי שהסבא יוכל לצאת בו גם לביהכנ”ס. רבי אלחנן חייך ושאל “צי דעהן האט דער רבי אזא זאך?” [=האם קיים כזה בגד?], האדמו”ר נענה לבקש בחיוב והעניק לרבי אלחנן קאפטן לבן עם פסים כחולים אותו נהג ללבוש בחגים, ואכן מאז, התעטף הגר”א זצ”ל בקאפטן זה לסעודה שלישית שנערכה בבית הכנסת.
הדברים זרים ומוזרים.
כתב שם מבול ר"ת ב'רית מ'עור ו'ברית ל'שון, ואפ"ל עם ד' אותיותיו בגימטרי' לבן, אולי הרמז למ"ש בשם האריז"ל שבגדי לבן בשב"ק מכפרים על עונות הנ"ל, ובספרי הררצ"א מדינוב ז"ל (אגרא דפירקא) שהכוונה בצירוף יסורים קלים כגון רוצה להוציא מעות מכיס שלש ואינו מוציא כ"א בכיס שתיים וכדומה, ולפענ"ד בגרביים לבנים וכיפה לבנה בראשו, יש לומר שכולו בבגדי לבן, שהרי נעוץ סופו בתחילתו. ואני כשלעצמי מעת קניתי לי ולזו' מקומות מנוחה אלאחר מאה ועשרים שנה בהר הזיתים בחלקת שאץ-ברעזאן (מקום מנוחה של דודיי אחי אבי ז"ל, הרא"י מדמבניק, והר"י מיאסלא, ורעיתו ראכיל בת ר' אברהם מדעמביץ ז' ניסן), נהגתי בעצמי קצת לבוש ירושלמי, בכיפה לבנה בשב"ק, וכולא גופא בתר רישא גרירא, ואם יהיו חטאינו כשנים כשלג ילבינו, ואין בהכיפה לבנה רמות רוחא ח"ו, אדרבא להזכירנו סוף כל אדם, וממות לחיים לזכות לידבק בחי החיים.
בספה"ק שפ"א לאא"ז הרר"פ מברז'ן זצ"ל יש מאמר נשגב לבאר שיש בכל שב"ק דוגמת ראש השנה, התחדשות הבריאה, עפ"י יסוד דברי האוהחה"ק שהבריאה היתה רק לששה ימים, ובכל שב"ק ע"י שמירת שב"ק של בנ"י (וגם קודם מתן תורה, הי' תמיד א' בעולם צדיק יסוד עולם שבשמירתו את השבת נתן כח לבריאה שוב ששת ימים) ממילא ענין מלכיות זכרונות שופרות, צריך להיות בכל שבת ושבת, עיי"ש ויונעם לך. נלפ"ד שזה ענין אמירת ה' מלך וכו' (כפי מנהג צדיקי בית ראפשיץ צאנז סיגוט, נדבורנא, בעת רעוא דרעוין, והגה"ק מוהרי"צ מפשוורסק זצ"ל נהג לסיים אמירות שלש סעודות בזמר "ויאתיו" ואמר שבביהמ"ד בעיירתו פשוורסק נהגו כן). ובב"י או"ח מובא שאמירת ה' מלך וכו' בשחרית קודם ברוך שאמר כמנהג ספרד, נהגו רק בשב"ק [ויתבאר על פי הנ"ל, שבשבת הוסיפו להמליך את הקב"ה דוגמת אמירת מלכיות בר"ה]. ו[אם כן] אנחנו שאומרים כן בכל יום, עיקר ההדגשה המיוחדת לשב"ק [חסרה, לכן הוסיפוה] בעת רעוא דרעוין כמנהג הנ"ל.
נוטר הכרמים כתב:
איש מדע אחד שאל את ר' אלחנן, כי נודע ע"פ המחקר שבערב שבת מצוי שיהיה המזג הכי קריר מכל השבוע, היכי רמיזא באורייתא דבר כזה.
מוהר"ש ענגיל מקאשוי ז"ל - [זקני] ידע הד"ר שלו - אמר שהי' לו מחלה און ער פלעגט שפייען בלוט רח"ל, ומיד אח"ז הי' אומר שיתנו לו טינט און פעדער והי' כותב תשובות.
חזור אל “משפחות סופרים וימות עולם”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 93 אורחים