י. אברהם כתב:בבא קמא נג, א
רבה אמר הכא במאי עסקינן במתהפך דנפל אאפיה ואתהפיך ונפל אגביה דהבלא דאהני ביה אהני ביה.
ופרש"י: דאהני ביה. הבלא שנכנס בו בתחילת נפילתו והועילה בו להמית היא המיתתו.
הנה לשון רש"י שלפנינו מגומגם כאשר יראה המעיין.
אך באו"ז איתא: דאהני ביה הבלא שנכנס בו בתחילת נפילתו והיא המיתתו.
ועדיין אין דברי רש"י מתיישבים היטב בלשון הגמרא דהבלא דאהני ביה אהני ביה. ויתכן שגי' רש"י בתלמוד הי': דאהני ביה הבלא. מבלי ההוספה שלפנינו: אהני ביה, (ותיבת הבלא היא חלק מד"ה). וע"ז פירש"י שנכנס בו כו'. וא"ש.
י. אברהם כתב:
אהרן תאומים כתב:בחלקם קילקולים. אז אולי יותר נכון לכתוב בכותרת שינויי גירסאות ברש"י ע"פ סוגי כתב יד הנבחרים לפי רצון המלקט והבנתו!!!
בכל אופן הצלחה
י. אברהם כתב:ר' יוחנן לחוד ואביי לחוד.
ע"ע בפרישה ובמלאכת שלמה "והלך ותקף".
י. אברהם כתב:"ויכפור" קאי על זה שנגזל טליתו "והולך ותוקף/והלך ותקף" קאי על החוטף.
לר' יוחנן מתאר מה שכל א' יעשה לאביי מתאר מה שאדם זה עשה.
אהרן תאומים כתב:לדעתי הגהה זו מיותרת אף שנתמכת בכתבי יד כי רש"י כותב בדיבור הזה בתחילתו בלשון רבים דאין משמשין ביום ועל זה מסיים יסתכלו, והוא שבח לכל ישראל שאין משמשים ביום וע"כ ראוי לפרשו בלשון רבים, משא"כ בדיבור השני שהוא על יחידים תלמידי חכמים ראוי לכתוב כולו בלשון יחיד והוא נכון!
שבע כתב:רש''י
לא חוזר על לשון הגמ'
אלא שוזר את דברי רב הונא בדבריו (וכדרכו בכל מקום)
וגם כאן מטעה ולוקה נוסח הדפוסים שהציבו ד''ה (נפרד) ''דקאמר רב הונא''
והנכון כבכתה''י (ובעיקר הדווקני):
''דהא אמר רב הונא [ישראל קדושים הן] ואין משמשין [מטותיהן] ביום''
והכל דיבור אחד עם ד''ה ופרכינן
(אלא שהשזירה אילצה את רש''י לשנות מעט מלשון הגמ' ובמקום 'והא' המקורי - לכתוב 'דהא').
וכוונת רש''י בקטע זה לפתוח מקור לדברי רב הונא:
'דכתיב ובוזה וכו' - דבעי צניעותא שלא יסתכל' (וכמבו' בנדה טז:)
ולדידך, האם תתקן דבעו?
ומשום דבעי צניעותא, לא אחזור לפרש את תגובתי הקודמת, והמ''י
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 20 אורחים