עושה חדשות כתב:רב אשי אוקי אשלשה מלכים. אמר: למחר נפתח בחברין. אתא מנשה איתחזי ליה בחלמיה. אמר: חברך וחבירי דאבוך קרית לן? מהיכא בעית למישרא המוציא? - אמר ליה: לא ידענא. - אמר ליה: מהיכא דבעית למישרא המוציא לא גמירת, וחברך קרית לן? - אמר ליה: אגמריה לי, ולמחר דרישנא ליה משמך בפירקא. - אמר ליה: מהיכא דקרים בישולא. אמר ליה: מאחר דחכימתו כולי האי, מאי טעמא קא פלחיתו לעבודה זרה? אמר ליה: אי הות התם - הות נקיטנא בשיפולי גלימא ורהטת אבתראי. למחר אמר להו לרבנן: נפתח ברבוותא.
ולהלן שם דף קג: מבואר שמנשה באמת היה חכם גדול בתורה, עד שהיה שונה חמשים וחמשה פנים בתורת כהנים, ונראה שהיה יכול לשאול עוד שאלות את רב אשי ולהוכיח את מעלתו. ואעפ"כ שאל דוקא שאלה זו שלכאו' ענינה קל.
אני מחפש מי שדורש שבאמת יש שייכות בין העלם הלכה מסויימת זו מרב אשי, לכך שנתבטל יצרא דע"ז.
שבענו מטובך כתב:
מה הפירוש?
האם הגאון מתכוון לפרש כאן שהקידושין ע"י ביאה היו בעד אחד?
אני זקוק לתוספת ביאור בדברי הגאון הנ"ל.
פירוש, מה טעם אינו יין חשוב ומותר לשתותו בערב תשעה באב? לפי שהוא נושך בגרון מחמת שהוא מחמיץ.מיללער כתב:סנהדרין ע. ויין מגיתו כל זמן שהוא תוסס. פירש"י: שהוא נושך בגרון מחמת שהוא מחמיץ.
ביקורת תהיה כתב:פירוש, מה טעם אינו יין חשוב ומותר לשתותו בערב תשעה באב? לפי שהוא נושך בגרון מחמת שהוא מחמיץ.מיללער כתב:סנהדרין ע. ויין מגיתו כל זמן שהוא תוסס. פירש"י: שהוא נושך בגרון מחמת שהוא מחמיץ.
אך באמת טעם זה הולם יותר את ההלכה 'יין תוסס אין בו משום גילוי', לאמר, מפני שהוא נושך בגרון אין הנחש שותה ממנו. השוה לשון רש"י בפרק אין מעמידין: הַחֹמֶץ מִתְגָּרֶה וְנִלְחָם בְּחִכָּן שֶׁל נְחָשִׁים, וְאֵין שׁוֹתִין מִמֶּנּוּ.
יבנה כתב:1. מצינו שרא ליה מריה גם כשאין בזה חטא אלא טעות, כגון ברכות כה. עירובין כט. וסוכה לב:.
יבנה כתב:1. מצינו שרא ליה מריה גם כשאין בזה חטא אלא טעות, כגון ברכות כה. עירובין כט. וסוכה לב:.
2. ע״ש כל הפרק שאינו מתיישב בזה.
HaimL כתב:ר' הילל אומר אין להם משיח לישראל שכבר אכלוהו בימי חזקיה אמר רב יוסף שרא ליה מריה לרבי הילל חזקיה אימת הוה בבית ראשון ואילו זכריה קא מתנבי בבית שני ואמר (זכריה ט, ט) גילי מאד בת ציון הריעי בת ירושלים הנה מלכך יבא לך צדיק ונושע הוא עני ורוכב על חמור ועל עיר בן אתונות
ופירש"י ז"ל,
אין להם משיח לישראל - אלא הקב"ה ימלוך בעצמו ויגאלם לבדו:
---
ותמוה,
1. אמאי צריך הקב"ה למחול לרבי הילל על דבריו, הרי לא כפר בעצם הגאולה העתידה, רק אמר שהקב"ה ימלוך לבדו, והוא שבח ורבותא, כדדרשינן בגאולת מצרים ועברתי בארץ מצרים וגו' אני ולא השליח.
HaimL כתב:2. מאי קושיא מקרא דזכריה, דשמא חזקיה היה משיח, ותו לא, ומ"ש הנה מלכך יבוא לך הוא מלכי בית חשמונאי שבבית שני, שהתנבא שתחזור המלוכה לישראל עד החורבן השני, ובגאולה העתידה לא יהיה מלך, רק הקב"ה לבדו.
HaimL כתב:3. אמאי לא הקשו מקראי אחריני, כגון וְיָשְׁב֣וּ עַל־הָאָ֗רֶץ אֲשֶׁ֤ר נָתַ֙תִּי֙ לְעַבְדִּ֣י לְיַֽעֲקֹ֔ב אֲשֶׁ֥ר יָֽשְׁבוּ־בָ֖הּ אֲבֽוֹתֵיכֶ֑ם וְיָשְׁב֣וּ עָלֶ֡יהָ הֵ֠מָּה וּבְנֵיהֶ֞ם וּבְנֵ֤י בְנֵיהֶם֙ עַד־עוֹלָ֔ם וְדָוִ֣ד עַבְדִּ֔י נָשִׂ֥יא לָהֶ֖ם לְעוֹלָֽם׃, דזה ודאי לא התקיים עדיין, וע"כ תחזור מלכות דוד לעולם.
אבי-העזרי כתב:...
HaimL כתב:ומקודם מביא ראיה מקראי דכתיב בהו שיבה וקיבוץ, ומנבואת בלעם הרשע.
והווינן בה. דקראי דכתיב בהו ושב וקיבצך וכו', אפשר לפרש על בניין בית שני, ואף אם נפרשם על הגאולה העתידה, לא כתיב בהו מלכות בו"ד, אלא ושב השם, וכרבי הילל. ונבואת בלעם בפשט המקראות היא סתומה, ובאמת הרמב"ם ז"ל מפרשה על שני משיחים, ויש לעיין, אבל המופת מערי מקלט הוא על הגאולה העתידה בוודאי, ולא כתיב ביה שום מלכות, רק ויספת לך, דנאמר לכלל ישראל. ולכן מוכרחים להאמין בגאולה העתידה, דאל"כ הרי נכתבה הוספת ערי מקלט ח"ו לתוהו. אבל אין הכרח ברור מן התורה להאמין שיהיה מלך בו"ד, ואדרבה, מסתבר טפי שיהיה כמו בגאולת מצרים, אני ולא השליח. אמשיך בהודעה חדשה.
HaimL כתב:ובנוגע למקראות הנביאים שהזכיר הרמב"ם ז"ל, כגון זה שבגמרא שבה אנחנו דנים, הרי גמרא ערוכה היא במסכת מגילה,
מאי שנא דאורייתא דלא אזדעזעה ואדנביאי אזדעזעה דאורייתא מיפרשא מלתא דנביאי איכא מילי דמיפרשן ואיכא מילי דמסתמן דכתיב (זכריה יב, יא) ביום ההוא יגדל המספד בירושלם כמספד הדדרימון בבקעת מגידון ואמר רב יוסף אלמלא תרגומא דהאי קרא לא ידענא מאי קאמר ביומא ההוא יסגי מספדא בירושלים כמספדא דאחאב בר עמרי דקטל יתיה הדדרימון בן טברימון ברמות גלעד וכמספדא דיאשיה בר אמון דקטל יתיה פרעה חגירא בבקעת מגידו.
הרי לנו מפורש דרב יוסף עצמו אמר שם דאיכא בדברי הנביאים מילי דמסתמן, ומעתה שוב אין תרעומת על רבי הילל, אף אם טעה לדעת רב יוסף, כיוון דה"ל מילי דמסתמן, דשמא לא נתנבא זכריה בן ברכיה אלא על מעשי בית שני ומלחמת אנטיוכוס וכו', ושרי ליה מארי משמע דמוכרח רבי הילל לפרשו על משיח העת"ל, ותבר רב יוסף לגזיזיה.
י. אברהם כתב:סח:
מאימתי נעשה בן סורר ומורה משיביא שתי שערות ועד שיקיף זקן התחתון ולא העליון אלא שדברו חכמים בלשון נקיה.
מה היו אמורים לכתוב במקום זקן?
HaimL כתב:תני רבי חייא עד שיקיף עטרה כי אתא רב דימי אמר הקפת גיד ולא הקפת ביצים
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 44 אורחים