שמואל דוד כתב:א) רש"י בבא מציעא לח:
ד"ה ערב - בגט פשוט (ב"ב קע"ג:):
ד"ה צידן - במסכת גיטין (דף עד.):
ד"ה ראייה - בדיני ממונות השני (סנהדרין לא.) שנחלקו בשני מחלוקות במביא שטר ראיה לסתור את הדין בראשונה הלכה כמותו ובאחרונה אין הלכה כמותו:
יש להעיר מדוע שינה רש"י בלשונו אצל צידן וכתב שם המסכת ולא שם הפרק
ועוד יש להעיר מדוע רק בד"ה ראיה הביא מחלקותם ולא אצל צידן וערב וצע"ק
החותם בכבוד רב,
שמואל דוד כתב:דף קז. אמר אביי טעמא דרבן שמעון כדמר
וברש"י דאמר מר - רבה בר נחמני רביה דאביי דרבה גידלו בביתו
מה כוונת רש"י במש"כ "דרבה גידלה בביתו" וצ"ב
בברכה המשולשת כתב:יש פסיק לפני דרבה
שמואל דוד כתב:ולכאורה מבואר מזה שתשמיש מותר ביום.
ויתכן שבא לחלוק על דעת בעלי הגלגול האומרים שאיפשר בן דור אחר יעמוד עוד לדור אחר להנהיגו כמו שאמרו על הבל ומשה וזולתם, לכן אמר כי לא, אלא מתחלה נתקן לכל דור מנהיגו ביחוד, וביחוד נכתב בכל דור מנהיגו המיוחד, ואין מנהיג אחד לשני דורות. אין לנו עסק בנסתרות.
שמואל דוד כתב:עיין כוס הישועות
שמואל דוד כתב:ברוך אתה בשדה שיהו נכסיך משולשין שליש בתבואה שליש בזיתים ושליש בגפנים
וברש"י משולשין - שיש שנה שלוקה ב"גפנים ובזיתים" ואין לוקה "בתבואה" ויש שנה שלוקה בזו ולא בזו ותהי לו פליטה
ויש להעיר,
1)מדוע נקט הגמרא ג' אלו דוקא
2)מדוע כתב רש"י גפן וזית ואח"כ תבואה ובגמרא הקדים תבואה לגפן וזית
3)מדוע רש"י כתב גפן ואח"כ זית ובגמרא הקדים זית לגפן.
עיין מהרש"א ובבן יהוידע
ועיין דק"ס גרסאות שונות בזה
שמואל דוד כתב:קז: ת"ר י"ג דברים נאמרו בפת שחרית כו' ונזקק לאשתו ואינו מתאוה לאשה אחרת.
ולכאורה מבואר מזה שתשמיש מותר ביום.
ועיין רש"י דמיירי במי שיש לו הרהורים וצ"ע בזה
שייף נפיק כתב:נ' פשוט שאין הכוונה שמשמש ביום, אלא מתוך שאוכל פת שחרית ומאכלו מתוקן כהוגן אינו מתאווה אלא לאשתו, ודומיא דאכילת שום, שסגולותיו אינן מידיות אלא באופן כללי.
שמואל דוד כתב:כבר עניתי לך
שמואל דוד כתב:מה הקושיא?
שמואל דוד כתב:שייף נפיק כתב:נ' פשוט שאין הכוונה שמשמש ביום, אלא מתוך שאוכל פת שחרית ומאכלו מתוקן כהוגן אינו מתאווה אלא לאשתו, ודומיא דאכילת שום, שסגולותיו אינן מידיות אלא באופן כללי.
לשון רש"י ב"מ קז:
נזקק לאשתו - אם בעל הרהורים הוא ומתוך שלבו טוב בבקר שאכל קצת תובע לאשתו ובצאתו לשוק ורואה נשים אינו מתאוה להן
לשון רש"י סנהדרין קז.
שהפך משכבו של לילה לשל יום - שהיה משמש מטתו ביום כדי שיהא שבע מתשמיש ולא יהרהר אחר אשה כל היום
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 43 אורחים