חידושי לשון בפרשת תרומה .
1.
מזלגות ויהלומים.
משבצות \ תשבץ לרמבן הכוונה למזלגות, שמות כה ז .
... ועוד, כי עניין מושב האבנים שאמר הרב שהוא עשוי כמין גומא איננו כן, אבל הוא כדברי אונקלוס שתרגם מרמצן (שם), והוא שעשו מלמטה מושב כמידת האבן, ומוציאין ממנו מזלג שלוש השנים שיאחזו את האבן, מלשון חכמים ומפקי ליה ברמצא דפרזלא (נדה סב.), כגון דבזעא ברמצא דפרזלא (שבת קג.).
להראות את יפיה.
...וכן יעשו גם היום בכל אבן יקרה בטבעות, כדי שתתראה מכל צד ולא ייטמן יפיה והדרה בתוך הגומא... . אבל הן מזלגות כמו שאמרנו, ונקבי השרשרות נכנסים בהן...
אחזו השבץ -?!
...וממנו לפי דעתי "כי אחזני השבץ" (שמואל ב' א ט), אנשים בידם הרמחים ובראשם מזלגות לתפוש הבורחים, כמו שאמר (שם ו) "והנה הרכב ובעלי הפרשים הדביקוהו". ופירוש "מוסבות משבצות" (להלן כח יא), שיעשה רמצי זהב סביב.
2. מילואים.
מלא או שלם? ומה הקשר לגיוס מילואים?
ברשי - ד"ה אבני שוהם ואבני מילואים לאפוד ולחושן: על שם שעושין לה בזהב מושב כמין גומא, ונותנין האבן שם למלאת הגומא, קרויין "אבני מילואים", ומקום הגומא קרוי משבצת. " שמות כה,ז.
ואיננו נכון בעיני כלל,..
... ופירוש "מוסבות משבצות" (להלן כח יא), ..
אבל עניין מלואים הוא, שתהיינה האבנים אבני שלמות, שנבראו כך, ולא תהיינה אבני גזית שנכרתו ממחצב גדול, או שנחצב מהן כלום, כי גם בתולדות ידוע שאין שלמות כוחות האבנים היקרות והסגולות שבהן, זולתי באבן אשר היא כחלוקי אבנים מן הנחל.
ולכך תרגם אונקלוס אשלמותא, [כי לשון מילוי כלים או גומא בתרגומו מילוי ממש, "ותמלא כדה" (בראשית כד טז) ], אבל כאן תרגם המילוי ללשון שלמות, וכן "מילא אותם חכמת לב" (להלן לה לה) - אשלים, כי איננו דבר שימלא כלי,
אבל הוא שלימות, שהיו שלמים בחכמה, וזה טעם "ובחרושת אבן למלאת" (להלן לא ה), שידעו לפתח פיתוחי חותם באבנים במלאותם....
3. ולהבדיל מקודש לחול גיוס מילואים.
מילואים במקרא: למילה בתנ"ך יש שתי משמעויות: (א) 'מילוי',[ למלאות] 'שיבוץ' בצירוף "אַבְנֵי מִלֻּאִים", אבנים טובות המשובצות בבגדי הכהן הגדול.
(ב) הקדשה והכשרה לקראת [מילוי] תפקיד, ובתנך – של הכוהנים לקראת עבודתם במשכן (מן "לְמַלֵּא אֶת יָדָם", להקדיש או למנות אותם).
וי"א שנתנו לכוהנים לעתיד כלים, ש'מילאו את ידיהם' - סימן להתחלת עבודה".
ובישראל קראו לכוחות שימלאו את החוסרים בשורות הצבא - לעת הצורך " עתודות מילואים" ביטוי שהגה ב,ג, תמורת "כוח רזרבי" באנגלית של המנדט הבריטי, בהמשך נשמטה ה"עתודות" ונשאר המילואים.
4. תכלית ותכלת.
תכלת מחדש האב"ע "אמר יפת שהוא כדמות [גוון] שחרות,כי תכלית כל הצבעים והכול ישובו אליו והוא לא ישוב אליהם במעשה אדם לעולם"
והכוונה י"א שבסקלת הצבעים: לבן בקצה אחד, שאר הצבעים שהם גווני ביניים באמצע, והשחור בקצה השני
ועיבוד או עירבוב של הגוונים האחרים יכול להופכם לצבע שחור, אבל השחור אינו יכול להפוך לצבע אחר
ולכן הוא נחשב לתכלית וסוף כל הצבעים,
וברמבן במדבר טו,לב
"אבל הזכרון הוא בחוט התכלת שרומז למדה הכוללת הכל שהיא בכל והיא תכלית הכל,
ולכן אמר וזכרתם את כל, שהיא מצות ה' וזהו שאמרו, מפני שהתכלת דומה לים וים דומה לרקיע ורקיע דומה לכסא הכבוד וכו'. והדמיון בשם.
גם הגוון תכלית המראות, כי בריחוקם יראו כולם כגוון ההוא, ולפיכך נקרא תכלת".
וכן כתב ר' יעקב עמדין על "תכלת" (ברכות נז:) "נכתב בצד לשון תכלית וקץ".
וכך כתב בספר פתיל תכלת :
"וגם ענין הוראת שם תכלת מורה על זה, כי תכלת הוא לשון תכלית ושלימות, כדאיתא בזוה"ק (פנחס רכו:) תכלת שבציצית איהו תכלית דכל גוונין דאיהו תכלית דעשר ספיראן וביה ותכל כל עבודת אהל מועד,
[תרגום: לשון תכלית ושלימות, כדאיתא בזוה"ק (פנחס רכו:) תכלת שבציצית איהו תכלית דכל גוונין דאיהו תכלית דעשר ספיראן וביה ותכל כל עבודת אהל מועד]
5. בריחוקם יראו כולם כתכלת !
ומעניין למה שנכתב בהתייחס לדברי הרמבן :
"גוון [התכלת] תכלית המראות, כי בריחוקם יראו כולם כגוון ההוא ולפיכך נקרא תכלת".
כלומר, לדבריו, אם מתרחקים מכל אובייקט שהוא, ולא משנה מה צבעו, מרחוק צבעו נראה תכול,
ולכן נקראת התכלת בשם זה. (באין סוף הכל מתכלל בתכלת ?)
הסבר אפשרי ע"פ הטבע שקבע הבורא .
התופעה הפיזיקלית שהוא מתאר מוכרת לנו כיום בצבעם של הרים רחוקים שנראים כחולים.
הסיבה קשורה קשר הדוק למשהו שנקרא הכחדה אטמוספרית , ההשפעה נובעת מפיזור ריילי של האור באטמוספירה שלנו.
וזו הסיבה שהשמיים שלנו נצבעים בכחול. אור השמש הנכנס הוא "לבן" (שילוב של כל הצבעים). אורכי גל קצרים יותר של אור (כחול וסגול) מתפזרים [ונשארים באטמוספירה] בחוזקה ממולקולות החנקן המרכיבות 78% מהאטמוספירה שלנו. אורכי הגל הירוק, הצהוב, הכתום והאדום עוברים למעשה ללא הפרעה עד הקרקע.
התוצאה, היא הרבה אור כחול וסגול שמקפץ באטמוספירה . ככל שיש יותר אוויר [בשמיים, או] בין הצופה לבין ההר, כך ההר הזה יופיע יותר כחול וכך גם גורדי שחקים בקו רקיע של עיר. כל מה שצריך הוא כמות מספקת של אוויר בין הצופה לבין האובייקט, והאור הכחול והסגול המפוזר "ידרוס" את הצבעים האמיתיים של האובייקט.
לא כך במאדים, עם 95% אטמוספירת הפחמן הדו-חמצני שלו, שבו פיזור ריילי מייצר שמיים בצבע סלמון.