מבוכה ותהיה בחתימת מוסף של שבת ויו"ט - אנא עזרתכם!
פורסם: ה' פברואר 11, 2016 7:12 pm
כידוע, וכבר דובר ע"כ בבית מדרשינו, מנהג הספרדים בזה"ז, שקודם חתימת ברכה אמצעית של מוסף שבת ר"ח, אינם מזכירים כלל את ר"ח. אלא אחרי אתה יצרת אומרים, או"א חדש עלינו (כנוסח שאומרים במוסף ר"ח של חול) ואח"כ ישמחו במלכותך וכו', ואח"כ או"א רצה במנוחתינו (של תפילת שבת רגילה) ואז חותמים, ברוך אתה ה' מקדש השבת וישראל ור"ח.
וכבר תמה ע"כ החק"ל, לאיפה נעלם מעין החתימה, וכתב שם שמנהגו להוסיף בלחש כאשכנזים קודם החתימה, ושבת קדשך להם הודעת וחוקי ר"ח להם קבעת ברוך אתה וגו'.
נוסח הספרדים הזה, נמצא פחות או יותר בסדרע"ג ורס"ג ונוסח התפילה לרמב"ם ואבודרהם (השינויים שביניהם זה בעיקר לגבי אמירת ה"ישמחו" ומיקומו, לרמב"ם א"א כלל והאחרים מזיזים אותו לכאן ולכאן, לענ"ד אין בזה שום נפק"מ אבל החק"ל כן רואה בזה ענין).
ע"כ הכל ברור.
מה שמעניין, שהחק"ל והבית מנוחה (ל"מ עוד מהספרדים שעמדו בנושא הזה בכלל), לא שתו ליבם, שנוסח/מנהג זה מקורו מפורש בברייתות לפי פירושו של הרמב"ם. לא נאריך כאן אבל רק נציין בקיצור נמרץ. בתוספתא ברכות פ"ג ועוד שהובאו בביצה יז א, אמרו על תפילות יו"ט ור"ח שחלו בשבת, "מסיים בשל שבת". לד' רש"י שם ועוד, היינו שחותם רק בשבת בלבד. והיינו דלא כסוברים שם - וכן מנהגינו - שחותמים מקדש השבת וישראל והזמנים/ור"ח, אבל כבר העיר הכס"מ פ"ב מתפילה הי"א שהרמב"ם שם, מפרש מסיים, לא על החתימה אלא על מה שאומרים קודם החתימה (שז"ל הרמב"ם שם: במוסף מתחיל בברכה אמצעית בענין שבת ומשלים בענין שבת ואומר קדושת היום באמצע ברכה וחותם בה בראשי חדשים מקדש השבת וישראל וראשי חדשים. ובחולו של מועד חותם בה כמו שהוא חותם ביום טוב שחל להיות בשבת. הרי שמשלים וחותם תרי מילי נינהו) והפירוש הזה מקויים בעוד ד' ראשונים ואכ"מ.
אלא שאם הדברים נכונים שיש כאן הוראה, שמעין החתימה אין חותמים אלא בשל שבת בלבד, על אף שלכאורה הוא נוגד לכלל של מעין החתימה וכו', היה צריך להיות כך גם בשבת ויו"ט. שהרי מסיים בשל שבת נאמר שם בברייתות, בין על יו"ט וחוה"מ שחלו בשבת ובין על ר"ח.
ובכן יצאתי לבדוק באותם שבמוסף שבת ור"ח, השמיטו ר"ח קודם החתימה, איך נהגו בשבת ויו"ט. ולצערי לא הצלחתי למצוא לא ברס"ג לא ברע"ג ולא ברמב"ם, איך נוסחתם קודם חתימת הברכה.
(סידורי הספרדים בימנו, אומרים קודם החתימה כאשכנזים: והנחילנו ה' אלוקינו וכו' שבת ומועדי קדשך וכו' ברוך אתה ה' וכו', אבל אין מזה כל ראיה כמובן לשיטת אותם הגאונים והראשונים הנזכרים)
אודה לעזרתכם ותודה לכל מי שהתאזר בסבלנות לבוא עד כאן.
וכבר תמה ע"כ החק"ל, לאיפה נעלם מעין החתימה, וכתב שם שמנהגו להוסיף בלחש כאשכנזים קודם החתימה, ושבת קדשך להם הודעת וחוקי ר"ח להם קבעת ברוך אתה וגו'.
נוסח הספרדים הזה, נמצא פחות או יותר בסדרע"ג ורס"ג ונוסח התפילה לרמב"ם ואבודרהם (השינויים שביניהם זה בעיקר לגבי אמירת ה"ישמחו" ומיקומו, לרמב"ם א"א כלל והאחרים מזיזים אותו לכאן ולכאן, לענ"ד אין בזה שום נפק"מ אבל החק"ל כן רואה בזה ענין).
ע"כ הכל ברור.
מה שמעניין, שהחק"ל והבית מנוחה (ל"מ עוד מהספרדים שעמדו בנושא הזה בכלל), לא שתו ליבם, שנוסח/מנהג זה מקורו מפורש בברייתות לפי פירושו של הרמב"ם. לא נאריך כאן אבל רק נציין בקיצור נמרץ. בתוספתא ברכות פ"ג ועוד שהובאו בביצה יז א, אמרו על תפילות יו"ט ור"ח שחלו בשבת, "מסיים בשל שבת". לד' רש"י שם ועוד, היינו שחותם רק בשבת בלבד. והיינו דלא כסוברים שם - וכן מנהגינו - שחותמים מקדש השבת וישראל והזמנים/ור"ח, אבל כבר העיר הכס"מ פ"ב מתפילה הי"א שהרמב"ם שם, מפרש מסיים, לא על החתימה אלא על מה שאומרים קודם החתימה (שז"ל הרמב"ם שם: במוסף מתחיל בברכה אמצעית בענין שבת ומשלים בענין שבת ואומר קדושת היום באמצע ברכה וחותם בה בראשי חדשים מקדש השבת וישראל וראשי חדשים. ובחולו של מועד חותם בה כמו שהוא חותם ביום טוב שחל להיות בשבת. הרי שמשלים וחותם תרי מילי נינהו) והפירוש הזה מקויים בעוד ד' ראשונים ואכ"מ.
אלא שאם הדברים נכונים שיש כאן הוראה, שמעין החתימה אין חותמים אלא בשל שבת בלבד, על אף שלכאורה הוא נוגד לכלל של מעין החתימה וכו', היה צריך להיות כך גם בשבת ויו"ט. שהרי מסיים בשל שבת נאמר שם בברייתות, בין על יו"ט וחוה"מ שחלו בשבת ובין על ר"ח.
ובכן יצאתי לבדוק באותם שבמוסף שבת ור"ח, השמיטו ר"ח קודם החתימה, איך נהגו בשבת ויו"ט. ולצערי לא הצלחתי למצוא לא ברס"ג לא ברע"ג ולא ברמב"ם, איך נוסחתם קודם חתימת הברכה.
(סידורי הספרדים בימנו, אומרים קודם החתימה כאשכנזים: והנחילנו ה' אלוקינו וכו' שבת ומועדי קדשך וכו' ברוך אתה ה' וכו', אבל אין מזה כל ראיה כמובן לשיטת אותם הגאונים והראשונים הנזכרים)
אודה לעזרתכם ותודה לכל מי שהתאזר בסבלנות לבוא עד כאן.