רחמים כתב:אצלנו הגירסה היא:
מאי קפנדריא? אמר רבא: קפנדריא כשמה. ורב חנא בר אדא משמיה דרב סמא בריה דרב מרי אמר: כמאן דאמר אינש אדמקיפנא אדרי - איעול בהא.
ונראה כאילו רבא ורב חנא בר אדא חולקים, וא''כ דברי רבא לא מובנים מהו כשמה? ובמה חולק על רב חנא? אבל בתלמוד בבלי מסכת מגילה דף כט עמוד א הגירסה היא כך:
מאי קפנדריא? אמר רבא: קפנדריא כשמה. - מאי כשמה? - כמאן דאמר: אדמקיפנא אדרי איעול בהא.
וא''כ יוצא שאין כאן מחלוקת אלא דברי רב חנא משלימים לדברי רבה.
רחמים כתב:למדנו בגמ':
וכי אותו היום נתנה תורה לישראל? והלא אותו יום סוף ארבעים שנה היה! אלא ללמדך: שחביבה תורה על לומדיה בכל יום ויום כיום שנתנה מהר סיני. אמר רבי תנחום בריה דרבי חייא איש כפר עכו: תדע, שהרי אדם קורא קריאת שמע שחרית וערבית, וערב אחד אינו קורא - דומה כמי שלא קרא קריאת שמע מעולם.
כמה קושיות על הגמ'
א. מהו ה''תדע'' שאמר ר' תנחום כלומר איך דבריו מהווים ראיה לדברי ר' יהודה?
ב. איך ר' תנחום מביא ראיה לר' יהודה מדבר שהוא בעצמו צריך ראיה? כלומר מנין פשוט לר' תנחום שמי שלא קרא ק''ש פעם אחת כאילו לא קרא מעולם הרי דבר זה גופא צריך ראיה.
ג. מדוע באמת מי שלא קרא ק''ש פעם אחת כאילו לא קרא מעולם?
ד. למה נאמר דבר זה דווקא בק''ש ולא בשום מצווה אחרת שביטל אותה פעם אחת?
ה. מדוע נקט דווקא ק''ש של ערבית ולא של שחרית?
רחמים כתב:כל חותמי ברכות שבמקדש כו'. כל כך למה - לפי שאין עונין אמן במקדש.
לכאורא הביאור בשאלה 'כל כך למה' הוא: מדוע מאריכים בלשון הברכה ואומרים מן העולם ועד עולם, אבל א''כ מה ביאור התשובה של הגמ' 'לפי שאין עונים אמן במקדש'? ואיך עינין האמן קשור לנוסח הברכה?
רחמים כתב:אין ריטבא על דף זה אבל התכוונת מן הסתם לרשב''א
בכל מקרה מצאתי הסבר נוסף לשאלה זו 'בשפה ברורה' של עוז והדר וז''ל:
רחמים כתב:א. המהרש''א רק אומר שזה שלא קרא בערב אחד מראה שאינה כחדשה אצלו אבל אין זה מסביר מדוע זה הופך אותו להיות כאחד שלא קרא מעולם וכן הקשה על המהרש''א ב'זבח שלמה' כאן במקום.
ב. כוונתי שכל מצווה שהקב''ה ציוה אותנו יש איזה כח באדם לקיימו, וכח זה הוא גשמי והאדם מצווה להטותו לכוון ולשימוש רוחני, למשל אמרו רבותינו שאוהב כסף לא ישבע כסף זה משה רבינו כלומר שהקב''ה טבע באדם כח של לא ישבע כסף ומי שמתקנו שואף לאין סוף רוחניות, וזה מה שעשה משה ,שקיבל כח זה במידה גדושה, ותיקנו כולו לעבודת ה'. וכן אמרו שמי שנולד במאדים יהיה שופך דמים ובחירת האדם להטות כח זה לקדושה, וכן אמרו חנוך לנער ע''פ דרכו כלומר אל תשנה או תשבור מידות אלא רק תנווט אותם לכיון רוחני.
אולם לראות את אותו הדבר כל יום כמה פעמים ולחוש כאילו הוא חדש לא מצאנו לזה כח בעולם הגשמי, ואיך האדם יכול לקיים את זה בכלל ואף שמזה שאנו מצווים מוכח שכן אפשר לקיים, אולם עכ''פ זה קשה יותר מכל דבר אחר, וא''כ אדם שלא עשה את זה ערב אחד בלבד אין זה בא מזה שהסיר את עול אדונו מעליו אלא כי זה קשה, ואיך זה יכול להפיל את כל מה שעמל כל חייו?!
רחמים כתב:אין לי ריטבא בכלל על ברכות
יש לי ריטב''א הלכות ברכות שמסודר לפי פרקי המסכת ולא לפי דפים.
רחמים כתב:אולי תביא צילום של המפרש שאליו אתה מתכוון
כי אני פשוט לא מוצא לשון הזהב מליזנסק על דף מד כלל ובלשון זהב שיף על דף מד לא מדבר על זה.
וצריך לדעת, מה שייטה של ראיית מרקוליס לבבל?דָּרַשׁ רַב הַמְנוּנָא: הָרוֹאֶה בָּבֶל הָרְשָׁעָה, צָרִיךְ לְבָרֵךְ חָמֵשׁ בְּרָכוֹת.
רָאָה בָּבֶל, אוֹמֵר: בָּרוּךְ שֶׁהֶחֱרִיב בָּבֶל הָרְשָׁעָה.
רָאָה בֵּיתוֹ שֶׁל נְבוּכַדְנֶצַּר, אוֹמֵר: בָּרוּךְ שֶׁהֶחֱרִיב בֵּיתוֹ שֶׁל נְבוּכַדְנֶצַּר הָרָשָׁע.
גֹּב שֶׁל אֲרָיוֹת אוֹ כִּבְשַׁן הָאֵשׁ, אוֹמֵר: בָּרוּךְ שֶׁעָשָׂה נִסִּים לַאֲבוֹתֵינוּ בַּמָּקוֹם הַזֶּה.
רָאָה מַרְקוּלִיס, אוֹמֵר: בָּרוּךְ שֶׁנָּתַן אֹרֶךְ אַפַּיִם לְעוֹבְרֵי רְצוֹנוֹ.
רָאָה מָקוֹם שֶׁנּוֹטְלִין מִמֶּנּוּ עָפָר, אוֹמֵר: בָּרוּךְ אוֹמֵר וְעוֹשֶׂה, גּוֹזֵר וּמְקַיֵּם.
הרואה ישמעאל בחלום תפלתו נשמעת ודוקא ישמעאל בן אברהם אבל טייעא בעלמא לא.
אין 'מרקוליס' דוקא אלא – כלשון הרמב"ם – 'הרואה מקום שעובדין בו עבודה זרה'.בברכה המשולשת כתב:כנראה היה שם (ליד חורבות בבל הרשעה) גם מרקוליס.
א"ר ביזנא בר זבדא א"ר עקיבא א"ר פנדא א"ר נחום א"ר בירים משום זקן אחד ומנו ר' בנאה עשרים וארבעה פותרי חלומות היו בירושלים פעם אחת חלמתי חלום והלכתי אצל כולם ומה שפתר לי זה לא פתר לי זה וכולם נתקיימו בי לקיים מה שנאמר כל החלומות הולכים אחר הפה.
שלשה חכמים הם הרואה רבי בחלום יצפה לחכמה ראב"ע יצפה לעשירות רבי ישמעאל בן אלישע ידאג מן הפורענות
כל מיני ירקות יפין לחלום חוץ מראשי לפתות והאמר רב לא איעתרי עד דחזאי ראשי לפתות כי חזא בכנייהו,
אוהב עמו כתב:הערות בענייני חלומותהרואה ישמעאל בחלום תפלתו נשמעת ודוקא ישמעאל בן אברהם אבל טייעא בעלמא לא.
לכאורה קשה דבפשטות לא דובר שרואה את המילים ישמעאל בן אברהם מדלא קאמר ע"ז והני מילי בכתבא כדאמר בסמוך על הספד והונא ויוחנן, וא"כ בזמן שנשנתה זו המימרא מי הכיר את ישמעאל בן אברהם שיכול היה לראות את דמותו בחלום, וצריך לומר שרואה ישמעאלי שאומר לו שהוא ישמעאל בן אברהם, ובשלמא הרואה רבי ורבי ישמעאל בן אלישע אפשר שמדובר במכירם או שיכול לברר דמותם אצל זקני הדור.
משתמשים הגולשים בפורום זה: סייג לחכמה ו־ 20 אורחים