שמואל_הקטן כתב:ראה בדברי הפחד יצחק שהועלו כאן
viewtopic.php?f=7&t=3850#p28819 כעין דברי הרב פר"י.
דרומי כתב:השאלה היא בכלל בכל מחלוקת שיש בדברי חז"ל על מאורע מסויים כיצד אירע - איך אפשר לומר 'אלו ואלו דברי אלקים חיים', בשעה שמה שקרה בפועל היה כמובן רק כשיטה אחת?
[לדוגמא: המחלוקת המובאת ברש"י פרשתנו פ' וישב למי היו נשואים השבטים - האם לתאומותיהם או לכנעניות. אם וכאשר יתגלו שמותיהם המדוייקים של נשות השבטים ויתברר ללא כל ספק שאכן הן כנעניות, כיצד נמשיך ללמוד את דעת ר"י שהן התאומות?]
החושב כתב:דרומי כתב:השאלה היא בכלל בכל מחלוקת שיש בדברי חז"ל על מאורע מסויים כיצד אירע - איך אפשר לומר 'אלו ואלו דברי אלקים חיים', בשעה שמה שקרה בפועל היה כמובן רק כשיטה אחת?
[לדוגמא: המחלוקת המובאת ברש"י פרשתנו פ' וישב למי היו נשואים השבטים - האם לתאומותיהם או לכנעניות. אם וכאשר יתגלו שמותיהם המדוייקים של נשות השבטים ויתברר ללא כל ספק שאכן הן כנעניות, כיצד נמשיך ללמוד את דעת ר"י שהן התאומות?]
לא הצלחתי להבין מה השאלה.
חסר מקומות בש"ס שאחד החכמים חשב כך, וחבריו או הבאים אחריו הוכיחו במופת שמי שצודק הוא דווקא הבר פלוגתא של החכם? ובמקרים רבים גם החכם עצמו הודה לדברים וחזר בו.
איזה מקום לעיון יש כאן?
אוצר החכמה כתב:לאיזה גמרא כוונתך?
איתן כתב:פעם קראתי מאמר ביקורת של פרופ' משה ארנד על מאמר/ספר של ר' יהודה קופרמן.
אם גישה של הרב קופרמן הייתה "אם המציאות קרתה כמו שתיארו חז"ל, אז למה המקרא מספר דברים שלא היו? אלא המקרא בא להגיד וכו'"
גישת פרופ' ארנד הייתה: "אם המציאות קרתה כמו שתיאר המקרא, אז למה חז"ל מספרים דברים שלא היו? אלא חז"ל באו להגיד וכו'"
נ.ב. כידוע שיש שיטה מפורסמת של הגאונים ועוד שאין חובה להאמין בדברי האגדה. שלא קבלום במסורת אלא כל חכם וחכם דורש כנראה בעיניו.
אף כמובן זה שיטה שלא מוסכמת על כולם. למשל דרשות הר"ן כותב שאף חולק על אגדת חז"ל נקרא אפיקורוס.
בן מיכאל כתב:איתן כתב:פעם קראתי מאמר ביקורת של פרופ' משה ארנד על מאמר/ספר של ר' יהודה קופרמן.
אם גישה של הרב קופרמן הייתה "אם המציאות קרתה כמו שתיארו חז"ל, אז למה המקרא מספר דברים שלא היו? אלא המקרא בא להגיד וכו'"
גישת פרופ' ארנד הייתה: "אם המציאות קרתה כמו שתיאר המקרא, אז למה חז"ל מספרים דברים שלא היו? אלא חז"ל באו להגיד וכו'"
נ.ב. כידוע שיש שיטה מפורסמת של הגאונים ועוד שאין חובה להאמין בדברי האגדה. שלא קבלום במסורת אלא כל חכם וחכם דורש כנראה בעיניו.
אף כמובן זה שיטה שלא מוסכמת על כולם. למשל דרשות הר"ן כותב שאף חולק על אגדת חז"ל נקרא אפיקורוס.
גם אני ראיתי זאת בעבר, אך לאחרונה חיפשתי ולא מצאתי, אודה לך אם תוכל להחזיר לי את אבדתי.
החושב כתב:אני מודע לכך שעבור מי שבנה את השקפת עולמו על שיחות המשגיחים ועל טהרת מאמרי אפולוגטיקה זה נשמע כמו כפירה, אבל מה נעשה שזו הייתה דעתם של חז"ל. עיין עדויות (א-ד): 'ולמה מזכירין את דברי שמאי והלל לבטלה?...'
איתן כתב:בן מיכאל כתב:איתן כתב:פעם קראתי מאמר ביקורת של פרופ' משה ארנד על מאמר/ספר של ר' יהודה קופרמן.
אם גישה של הרב קופרמן הייתה "אם המציאות קרתה כמו שתיארו חז"ל, אז למה המקרא מספר דברים שלא היו? אלא המקרא בא להגיד וכו'"
גישת פרופ' ארנד הייתה: "אם המציאות קרתה כמו שתיאר המקרא, אז למה חז"ל מספרים דברים שלא היו? אלא חז"ל באו להגיד וכו'"
נ.ב. כידוע שיש שיטה מפורסמת של הגאונים ועוד שאין חובה להאמין בדברי האגדה. שלא קבלום במסורת אלא כל חכם וחכם דורש כנראה בעיניו.
אף כמובן זה שיטה שלא מוסכמת על כולם. למשל דרשות הר"ן כותב שאף חולק על אגדת חז"ל נקרא אפיקורוס.
גם אני ראיתי זאת בעבר, אך לאחרונה חיפשתי ולא מצאתי, אודה לך אם תוכל להחזיר לי את אבדתי.
דרוש יג, עמ' תקכה-ו במהד' מה"ק. כזכור לי שיש גם חזון איש בסגנון.
סגי נהור כתב:החושב כתב:אני מודע לכך שעבור מי שבנה את השקפת עולמו על שיחות המשגיחים ועל טהרת מאמרי אפולוגטיקה זה נשמע כמו כפירה, אבל מה נעשה שזו הייתה דעתם של חז"ל. עיין עדויות (א-ד): 'ולמה מזכירין את דברי שמאי והלל לבטלה?...'
זו לא פעם ראשונה שאתה כותב דברים אלה. מה שכנראה אינו ידוע לך הוא שבין ימי חז"ל לימי המשגיחים נכתבו ונתקבלו בתפוצות ישראל עוד אי-אלו ספרים המבארים את יסודות הדת והאמונה, והם בדרך כלל מקור דברי "המשגיחים". בין השאר נתבאר בספרים אלה היחס למחלוקות בדברי חז"ל, ועל פי דברים אלה נקבעה ההשקפה המקובלת בעם ישראל, והמבקש לחלוק על כך, ראוי לפחות שידע ויכיר על מי ועל מה הוא חולק. ולדוגמא, לענין שמאי והלל, עיין מגלה עמוקות אופן עד.
החושב כתב:אנסה להסביר יותר.
הכלל 'זה וזה דברי אלוקים חיים' נאמר במסגרת הלכות תלמוד תורה, ולא במסגרת המדע ששמו היסטוריה.
מבחינת לימוד התורה הפירוש שנשות השבטים היו התאומות יש לו אותו המשקל ואותה החשיבות כמו לפירוש השני - שהיו כנעניות. כל אחד מהם זה לא 'ספק תלמוד תורה' אלא ודאי תלמוד תורה. וזאת בלי שום קשר למה שהיה באמת.
מה יהיה אם וכאשר תתברר האמת? זו שאלה מעניינת. אבל זו 'שאלה' ובשום אופן לא 'קושיא'. כלומר, כל האפשרויות פתוחות, וזה בסדר גמור.
בחלק מהמקרים גם אם הדעה תתברר כלא נכונה, עדיין יתכן שיש משמעות רבה לעצם האפשרות קיום הדעה כזו בתור הווה האמינא. למשל, גם אם נדע לבסוף שהנשים היו תאומות, עדיין זה חשוב מאוד לדעת שזה לא מופקע מסברא לומר שהיו מתחתנות עם כנעניות.
ובמקרים אחרים, לאחר בירור האמת יתכן שכבר לא יהיה צורך ותועלת לשננן ולשמר את הדעה הלא נכונה. למשל, אם חכמים נחלקו בשאלה - מה הייתה הגזירה בעניין מים שאובים שיפסלו את המקווה - האם י"ב לוגין או ט' קבים או ג' לוגין? ולבסוף יתברר שהאמת היא כדעה השלישית - כאשר חכמים גזרו על זה, אז גזרו על ג' לוגין ולא על משהו אחר. אז איזה טעם יש כעת ללמוד את הדעות האחרות? למה זה עדיין 'דברי אלוקים חיים'? התשובה, לכאורה, פשוטה: באמת אין טעם. אם אין איזו סיבה מיוחדת, אז באמת, בעיקרון, ניתן להשמיט את השיטות האחרות.
אני מודע לכך שעבור מי שבנה את השקפת עולמו על שיחות המשגיחים ועל טהרת מאמרי אפולוגטיקה זה נשמע כמו כפירה, אבל מה נעשה שזו הייתה דעתם של חז"ל. עיין עדויות (א-ד): 'ולמה מזכירין את דברי שמאי והלל לבטלה?...'
ענין אלו ואלו דברי אלהים חיים והלכה כב"ה, שהוא בל תאמר אם כב"ה הלכה א"כ דברי ב"ש שקר הם חלילה, ונסמינהו מלהזכירם כלל, וכן בכל החולקים נקח דברים אשר הם הלכה ונעקור דברי אשר אינם הלכה... כי הלא זה הדבר אשר למדונו רז"ל באמרם אלו ואלו דברי אלהים חיים, כי גם בהם מתעוררים אודות עליונים ונעשים ייחודים עליונים בהם בדרך אחרת, ובהם היינו גם כן משיגים חיי העוה"ב... אלא שאל דעות ה' בחר בדרך אשר הלכה כמותם להתנהג בהם, אך אורות התורה שכנגדם לא כבו חלילה, ורק במעשה בחר ה' בדרך אשר כהלכה, ובפסק ובפלפול בזה ובזה יחיה האדם. וזהו אומרם דברי אלהים חיים, שהוא הדיבור אך לא המעשה.
בן מיכאל כתב:איתן כתב:בן מיכאל כתב:איתן כתב:נ.ב. כידוע שיש שיטה מפורסמת של הגאונים ועוד שאין חובה להאמין בדברי האגדה. שלא קבלום במסורת אלא כל חכם וחכם דורש כנראה בעיניו.
אף כמובן זה שיטה שלא מוסכמת על כולם. למשל דרשות הר"ן כותב שאף חולק על אגדת חז"ל נקרא אפיקורוס.
גם אני ראיתי זאת בעבר, אך לאחרונה חיפשתי ולא מצאתי, אודה לך אם תוכל להחזיר לי את אבדתי.
דרוש יג, עמ' תקכה-ו במהד' מה"ק. כזכור לי שיש גם חזון איש בסגנון.
הדרוש האחרון הוא י"ב.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 16 אורחים