קריאת מגילת רות בשבועות היא תקנת אנשי כנסת הגדולה.
כן מצאתי כתוב בהקדמה לפירוש רבינו וידאל הצרפתי על מגילת רות.
(רבי וידאל הצרפתי היה ראב"ד בפאס שבמורקו במאה הט"ז.
פירושו נדפס במקראות גדולות - אורים גדולים ממכון אבן ישראל.)
יש עוד מקור לזה?
LEV כתב:קריאת מגילת רות בשבועות היא תקנת אנשי כנסת הגדולה.
כן מצאתי כתוב בהקדמה לפירוש רבינו וידאל הצרפתי על מגילת רות.
(רבי וידאל הצרפתי היה ראב"ד בפאס שבמורקו במאה הט"ז.
פירושו נדפס במקראות גדולות - אורים גדולים ממכון אבן ישראל.)
יש עוד מקור לזה?
LEV כתב:יש מהדורה מפוארת שאין לי אפשרות להעלות.
אבל הנה שני מקומות בדפוס הישן:
https://books.google.co.il/books?id=-qh ... 22&f=false
https://books.google.co.il/books?id=7aV ... 22&f=false
הא לחמא עניא כתב:היכן אפשר לראות דברי רבינו וידאל?
בקרו טלה כתב:הא לחמא עניא כתב:היכן אפשר לראות דברי רבינו וידאל?
הצעת רות עי' בעמ' לב ע"ב (בעמ' הה"ב עמ' 66) סוף ד"ה והנה האלקבץ
LEV כתב:(רבי וידאל הצרפתי היה ראב"ד בפאס שבמרוקו במאה הט"ז)
ויושבים וקורין מגילת רות: על שם שכת' בה בתחילת קציר שעורים, תחת עצרת שנקרא ביכורי קציר חיטים.
וקורין מגילת רות... מפני שאותו מעשה דבועז היה בימי קציר חטים שכלה בחג השבועות שמביאין שתי הלחם מחטין, ובפרשת מועדים בפרשת אמור כתיב ובקצרכם את קציר ארצכם וגו' לעני ולגר תעזוב אותם וגו', מיד אחר פרשת שתי הלחם שמביאים בשבועות, ואותם קיים בועז ואמר שול תשולו וגו', ורות היתה ענייה וגיורת, לכך קורין רות בו ביום.
והנה טעם הפרשה, שיתחיל לספור בתחילת קציר שעורים ויביא ראשית קצירו כרמל מנחה לשם ויקריב עליו קרבן, וישלים מספרו בתחילת קציר חטים כעלות גדיש בעתו, ויביא ממנו סולת חטים מנחה לשם ויביא קרבן עליו. ולכך הזכיר הקרבנות האלה בפרשה, כי הם בגלל המנחות שהם העיקר בחג הזה, ולא הזכיר המוספין בהן, כאשר לא הזכירם בשאר המועדים.
א"ר שמואל בר נחמן כל מקום שנאמר קציר שעורים בקציר העומר הכתוב מדבר, קציר חטים בשתי הלחם הכתוב מדבר, קציר סתם משמש לכאן ולכאן.
אמר רבי שמואל בר נחמני ג' חדשים מתחילת קציר שעורים עד כלות קציר החטים.
בחמשה עשר כסף וחומר שעורים ולתך שעורים - ת"י ופרקתינון במימרי ביום חמשה עשר לירח ניסן ויהב ית כסף תקליא כיפור לנפשיהון ואמרית דיהון מקרבין קדמי עומר ארמותא מעללת שעורין כלומר לא הוגעתים בדברים קשים, בחמשה עשר כסף בגמטריא ניסן ובפסיקתא הוא נדרש בט"ו כסף בט"ו בניסן וחומר ולתך הרי ארבעים וחמשה שהחומר ל' סאה והלתך חצי חומר: ואומר אליה ימים רבים תשבי לי - ימים שנים רבים שלשה הרי חמשה אלו נ' יום שבין פסח לעצרת בו ביום נתתי להם התורה ובה הזהרתיה: לא תזני ולא תהיי לאיש - לא יהיה לך אלהים אחרים: וגם אני אליך - אנכי ה' אלהיך, ואשר עשה שני חשבונות מחמשים יום אחד לסוף חומר ואחד לסוף לתך כנגד המן שירד להם לסוף ל' יום בט"ו באייר ומשם לחמשה עשר יום מנין סאין של לתך ביום הזה באו מדבר סיני בר"ח סיון.
חזור אל “בין פסח לעצרת - ספיה"ע, ל"ג בעומר, שבועות”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 5 אורחים