משולש כתב:מדברי הרב זילברמן זצ"ל כמו שקיבלתי מאחד שמקושר לקהילתן, הופיע בקונטרס שהוציאו:
...
וכמו"כ ענייני הספר זהים לנאמר בפזמונים של רבי יושע ריבלין – בונה
השכונות, שכתבם בשנת תרט"ז עת היו בני תלמידי הגר"א עודם בחיים,
ואילו היה כותב שקרים שכאלו בשם הגר"א כולם היו צועקים חמס
ומכחישים זאת נמרצות.
ואף רבי יושע ריבלין עצמו ידוע היה לכל כאיש צדיק תמים וחכם ובעל
מעלות עצומות, וכי חשוד הוא לשקר ולהכשיל כך את ישראל בשם
הגר"א, הלא לומר כך זהו שקר או טיפשות או רשעות, או שלשתם יחדיו.
ובוודאי שכל היודע את קורות דברי הימים של עליית תלמידי הגר"א
ואופן התיישבותם בארץ, מבין כי לא על חינם עשו צעד כה חריג ונועז,
להניח את ביתם ונחלתם ולהשליך חייהם מנגד, להכניס עצמם בסכנות
ממשיות ולא להירתע לאורך כל השנים שהקיזו דמם לייסד היישוב תוך
שמחרפים נפשם ונפש עולליהם.
א"כ עצם השליחות וכל פועלם היא ההוכחה הנחרצת לאמיתות הדברים.
אוצר החכמה כתב:אם היית מוצא את האיגרת הזאת מודפסת ע"י רש"ז ריבלין. לא היית טוען שהיא וודאי מזוייפת והוא זה שהכניס בה את הרעיונות שלו?
הרואה כתב:עוד נקודה שלא הודגשה כאן מספיק, יש עוד מסורות שנשארו בתורה שבעל פה, ועד עצם היום הזה לא הודפסו. היתה פעם כתבה בעולם קטן ראיון עם זקן מארה"ב שעבד אצל רש"ז ריבלין ויש בידו עוד חלקים מקול התור שהוא לא מסכים להדפיס. חוץ מזה יש עוד מכיוונים שונים.
משולש כתב:גילוי מדהים:
ר' ישראל משקלוב כותב שבנו וביתו נפטרו בשנת תקע"ג. אך זו טעות סופר ממש.
להלן הוא מונה בהקדמה הקצרה את תאריכי פטירת יקיריו במגיפה (כביכול בתקע"ג). וכותב שבנו נחמן נפטר ער"ש טו באב ובנו ואאלף ביום א' י"ז אב. תבדוק בלוח זה מתאים לתקע"ב ולא לתקע"ג. בתקע"ג ט"ו אב חל ביום רביעי וי"ז אב ביום שישי.
משולש כתב:מסתבר כדבריך, אבל מכאן תוכל לדון לכף זכות שר' יאשע יכול לטעות בתאריכים שחווה אב סבו אחרי 45 שנה ולא הוא עצמו. ולא לקבוע נחרצות על בדיות מכוונות.
משולש כתב:מכל מקום, יש עוד דברים לא ברורים לגמרי, במכתבים שם משמע שהמגפה החלה קרוב לסיון תקע-ג כשהגיע לצפת ונס תיכף עם אשתו לשפרעם בדרך לירושלים , ולפי מקורות קדומים המגפה החלה כבר (לפחות) בחורף תקע"ג במכתבים הידועים לגוש חלב.
אני לא בענין בכלל, אבל לפי תומי ממש אני שואל, איך ניתן להתייחס ברצינות לספר שיוצא מהחוג של הריבלינים, אותו חוג שפרסם כתבים רבים, פסבדו היסטוריים, בסגנון ספרות יפה. (די אם נזכיר את הבדיות סביב הגברדיה, מדרש שבע חכמות, וכמובן סיפור עלית המשפחה לארץ). אין היסטוריון שלוקח את הדברים שלהם ברצינות, גם הספרות החרדית על הגר"א ידעה להשמר ממקורותיהם. מלבד תורת הגאולה המפורטת, שלדבריהם נמסרה ע"י הגר"א דוקא לאבותיהם מאיזה טעם כמוס, עוד יש בכתביהם סיפורים על הגר"א, שאיש לא שמע ולא העלה על דעתו, ואינם הולמים כלל את דמותו של הגר"א (למשל תיאור על סעודה שהיה הגר"א נוהג לערוך בכל ער"ח שם היה מנגן אחד מאבותיהם בכינור! וגם הגר"א ביקש לנגן כמדומני, והיו בכינור שלושה נקבים שהם מרמזים לסודות עילאים וכו' וכו' וכו').
שמעתי שבספר אחרית כראשית הנזכר הראה שעיקר תוכן ספר קול התור מופיע בכתבי הגר"א האמיתים, כאמור אני לא מכיר את הדברים. ועדין צריך לזכור שכל כתב היוצא מתח"י אותו חוג הוא מזויף עד שיוודע אחרת.
עוד יש בכתביהם סיפורים על הגר"א, שאיש לא שמע ולא העלה על דעתו, ואינם הולמים כלל את דמותו של הגר"א (למשל תיאור על סעודה שהיה הגר"א נוהג לערוך בכל ער"ח שם היה מנגן אחד מאבותיהם בכינור! וגם הגר"א ביקש לנגן כמדומני, והיו בכינור שלושה נקבים שהם מרמזים לסודות עילאים וכו' וכו' וכו').
משולש כתב:שמעתי מעד נאמן ששמע את ר' שז"ר נואם על הגאולה בזכרון משה, והוא באמת האמין במה שהוא אמר. וראה בזה שליחות לדבר בעד ישוב הארץ וכו'.
הוא זוכר שתמיד היה חוזר על המשפט שה' באייר קשור למשיח בן יוסף וכ"ז אייר למשיח בן דוד.
הכי קל לשבת על המחשב ולכתוב שהכל שטויות ובדיות. הרב זילברמן שהיה איש אמת בכל רמ"ח איבריו הלך לכל זקני ירושלים וכולם העידו על קדמות קול התור ועל יושרו של רש"ז ריבלין. כך שכדאי שתיזהר בלשונך.
משולש כתב:ואגב החוקר שהבאת לעיל אטקס הוא מזרחניק לשעבר שהפך לאיש שמאל קיצוני וכן בנו ישב בכלא על כך, ולכן שנאתו לציון ולכל עניין של גאולה.
משולש כתב:אחד מרבני ירושלים סיפר לרב זילברמן שרש"ז נתן לו את הכת"י המקורי ללילה אחד.
הרואה כתב:משולש כתב:ואגב החוקר שהבאת לעיל אטקס הוא מזרחניק לשעבר שהפך לאיש שמאל קיצוני וכן בנו ישב בכלא על כך, ולכן שנאתו לציון ולכל עניין של גאולה.
וכמדומה גם צאצא של הגר"א, כך שרואה צורך לדבר גם בשמו.
הרואה כתב:שמעתי מאנשים נאמנים ששמעו ממרן ר' שלמה זלמן אויערבך שהכיר היטב את רש"ז ריבלין ואם העתיק את קול התור אפשר לסמוך עליו. בקיצור הרב זילברמן לא היה התמים היחיד בשערי חסד שהאמין לבדותות מופרכות כדברי מורנו איש ספר, מעורר הרהורים על 'אמונה רציונליות ודעות קדומות' כדברי מקדש מלך.
וכידוע גם הגרי"ש אלישיב (שכנראה ידע מי זה רשז"ר על אף שאלי לא הכירו אישית) האמין לזה, והמפקפקים לא הכירו את המעתיק רק מפי השמועה מפי השקפה, ומפי חוקר מגמתי.
וגם בלי הנקודה של הכירות עם המעתיק, באיזה מין מחלוקת נעמיד בצד אחד את הרב אלישיב והגרשז"א, ובצד השני את הגריא"ו ועוד נסתכל על התרי כמופרכים לגמרי? איפה ההשקפה רבותיי?!
נכתב מתוך שינה..
שמואל שלומוביץ כתב:מענין אם יש פעולה אחת של הגרש"ז והגריש"א שניתן לייחסה ל"אמונתם" בסיפורי "קול התור".
מי שמכיר אשמח אם יצביע על אחת כזו.
או שפלגינן נאמנות. הסיפורים נכונים וההשקפה שקרית.
וכמו שעשה מורגנשטרן, ולהיפך. פלגינן, הסיפורים שקריים וההשקפה אמיתית.
כבר כתבתי לעיל הסיבה שלדעתי גרמה שהתפשטה אמונה זו בירושלים (אם אכן התפשטה וכפי עדותו של הריש"ז):
רבה של שכונת שערי חסד רי"צ ריבלין. שהיה ת"ח מוכשר בעל דעות מקוריות. היה רגיל לעמוד על הספסל ולדרוש ברמזי הגאולה של רבנו הגר"א בהלהבות ורגש כנחל שוטף.
אין סיבה שילדי השכונה שלו והסמוכים אליו לא יקבלו את סיפורי ההשקפה שלו, עוד לא היה אז עימות השקפתי, שמישהו יקום יצעק כנגדו. ביחוד שהיה נכבד.
אבל נכבדותו אינה סיבה שהכל ינהו אחריו ואחר תפיסותיו.
מנגנון ההגנה הבסיסי של האדם, ובטח אצל גדולי ישראל, יודע להעמיד את הדברים בפורפוציה, לדעת על סיפור כזה בלי לבחון היטב את משמעותו, ומאידך לא לשנות שום הנהגה לפיו.
גם רי"ש זילברמן זצ"ל נחון במנגנון כזה כשהיה סובר לפי דעתו שיש חוסר איזון, אלא שבמקרה זה השקפתו של רי"ש זילברמן כנראה מעיקרה הייתה נוטה בכיוון כזה, מעצם היותו איש מעשה שביסס את השקפותיו על התנ"ך עצמו. ומשכך הייתה ראייתו וקריאתו בתנ"ך ובחז"ל (שכמובן יש לדון בדיון פרטני האם אכן כך עולה מהתנ"ך), אזי הנאמנות הבסיסית שיש לכל אדם גרמה לו לקבל את סיפורי קול התור ונספחיו. אם לא כך, הרי זו תמיהה עצומה ומשוללת כל הבנה ולא מתאימה בהחלט לאיש ולשיחו. (הנחה זו מבוססת על מה ששמעתי פעם מנכדו שליט"א).
נקודה נוספת שמענין מאד לדעת (ואני מבקש מכל מי שיכול למסור מידע בענין שיכתוב כאן), האם הרי"ש זילברמן נחשף לתורת הגר"א ותלמידיו קודם קול התור או אחריו. נער הייתי, כשקראתי לראשונה את קול התור, וכבר אז לא הבנתי איך ניתן לייחס סגנון כה רחוק לבית מדרשו של הגר"א ותלמידיו. זה נראה בלתי אפשרי. כבר הכרתי מעט את כתבי בית המדרש הזה, וזה לא ניתן לחיבור אליו בשום אופן כמעט.
כמעט ברור בעיני שאם הריש"ז היה משוקע בתורת הגר"א ותלמידיו לפני החשפותו לקול התור הוא לא היה יכול לקבל את הספר כעדות אוטנטית. אבל אין לי ידע על קורותיו הסוערים וחיפושיו המדהימים אחר האמת. שהרי איש אמת היה.
שם לעיל כתבתי גם, האם אכן מסורת הזו הייתה כה רווחת בירושלים? והאם כל ענפי משפחת ריבלין אכן קיבלוה. אז זהו! כנראה שלא!
משולש כתב:אך כמו שהוכחתי בקובץ שהעליתי שזה לא המצאה של רש"ז אלא יסודות הדברים כבר כתבם ר' יאשע ראש כולל הפרושים בירושלים במאמריו לעין כל ונוכחת. (וכן מהפזמונים שכתב) והוא לא היה מושפע ח"ו משום דעות של ציונות ורוח זרה שפשתה אח"כ בארץ.
הרואה כתב:שמואל שלומוביץ כתב:מענין אם יש פעולה אחת של הגרש"ז והגריש"א שניתן לייחסה ל"אמונתם" בסיפורי "קול התור".
מי שמכיר אשמח אם יצביע על אחת כזו.
או שפלגינן נאמנות. הסיפורים נכונים וההשקפה שקרית.
וכמו שעשה מורגנשטרן, ולהיפך. פלגינן, הסיפורים שקריים וההשקפה אמיתית.
כבר כתבתי לעיל הסיבה שלדעתי גרמה שהתפשטה אמונה זו בירושלים (אם אכן התפשטה וכפי עדותו של הריש"ז):
רבה של שכונת שערי חסד רי"צ ריבלין. שהיה ת"ח מוכשר בעל דעות מקוריות. היה רגיל לעמוד על הספסל ולדרוש ברמזי הגאולה של רבנו הגר"א בהלהבות ורגש כנחל שוטף.
אין סיבה שילדי השכונה שלו והסמוכים אליו לא יקבלו את סיפורי ההשקפה שלו, עוד לא היה אז עימות השקפתי, שמישהו יקום יצעק כנגדו. ביחוד שהיה נכבד.
אבל נכבדותו אינה סיבה שהכל ינהו אחריו ואחר תפיסותיו.
מנגנון ההגנה הבסיסי של האדם, ובטח אצל גדולי ישראל, יודע להעמיד את הדברים בפורפוציה, לדעת על סיפור כזה בלי לבחון היטב את משמעותו, ומאידך לא לשנות שום הנהגה לפיו.
גם רי"ש זילברמן זצ"ל נחון במנגנון כזה כשהיה סובר לפי דעתו שיש חוסר איזון, אלא שבמקרה זה השקפתו של רי"ש זילברמן כנראה מעיקרה הייתה נוטה בכיוון כזה, מעצם היותו איש מעשה שביסס את השקפותיו על התנ"ך עצמו. ומשכך הייתה ראייתו וקריאתו בתנ"ך ובחז"ל (שכמובן יש לדון בדיון פרטני האם אכן כך עולה מהתנ"ך), אזי הנאמנות הבסיסית שיש לכל אדם גרמה לו לקבל את סיפורי קול התור ונספחיו. אם לא כך, הרי זו תמיהה עצומה ומשוללת כל הבנה ולא מתאימה בהחלט לאיש ולשיחו. (הנחה זו מבוססת על מה ששמעתי פעם מנכדו שליט"א).
נקודה נוספת שמענין מאד לדעת (ואני מבקש מכל מי שיכול למסור מידע בענין שיכתוב כאן), האם הרי"ש זילברמן נחשף לתורת הגר"א ותלמידיו קודם קול התור או אחריו. נער הייתי, כשקראתי לראשונה את קול התור, וכבר אז לא הבנתי איך ניתן לייחס סגנון כה רחוק לבית מדרשו של הגר"א ותלמידיו. זה נראה בלתי אפשרי. כבר הכרתי מעט את כתבי בית המדרש הזה, וזה לא ניתן לחיבור אליו בשום אופן כמעט.
כמעט ברור בעיני שאם הריש"ז היה משוקע בתורת הגר"א ותלמידיו לפני החשפותו לקול התור הוא לא היה יכול לקבל את הספר כעדות אוטנטית. אבל אין לי ידע על קורותיו הסוערים וחיפושיו המדהימים אחר האמת. שהרי איש אמת היה.
שם לעיל כתבתי גם, האם אכן מסורת הזו הייתה כה רווחת בירושלים? והאם כל ענפי משפחת ריבלין אכן קיבלוה. אז זהו! כנראה שלא!
אני לא מבין את הפלגינן שלך, שמעתי מכמה אנשים וגם בהקלטה מר' יצחק שלמה זילברמן שהגרשז"א הכיר את קול התור ואחז מהספר. ר' יצחק שלמה מספר ששאל אותו כשהיו דיבורים על הסכמי אוסלו מדוע לא עושה כלום בנידון, ואמר שהוא בוודאי מסכים שצריך לעשות משהו וספר קול התור נמצא ליד מיטתו ,אך אין לו כח בכלל (זה היה סמוך לפטירתו). על אמינות הספר העיד גם הרב אלישיב (שמעתי מכמה נאמנים ששאלו אותו במפורש אם אפשר לסמוך על זה).
ר' יצחק שלמה הכיר בצורה בסיסית את הסיפורים מתלמידי הגר"א, אך החל ממש ללמוד את תורת הגר"א בנגלה ובנסתר כמה שנים לפני שהכיר את קול התור.
הקושיא על הבדלי הסגנון בין זה לתורת הגר"א המוכרת, קשה גם על ההבדלים בין רשב"י שבש"ס לזה שבזוהר. והתירוץ פשוט.
לענין כתב:מקובלני מר' חיים צימרמן שספר הוא כמו חבית יין, טעמת כוסית אחת, ואתה עומד על טעם כולו.
'הרבה פעמים ראיתי את רבינו מסתובב בחדרו ומדבר בסערת רוח נוראה, ואומר, רבש"ע האין לך דרך אמצעית בין בעתה לבין אחישנה'.
סליחה על הביטוי, אבל זה ממש באבלאט.
ושקר זה יצא ללמד על כולו.
למה ברור לך שכל שגעון של ילד בן 19 זה אומר שהוא קיבל את זה מאבות אבותיו שקבלו מהגר"א. אני מכיר בחור צעיר שמשוגע לדבר לצבוע קברי צדיקים בסיד כחול, מה זה אומר? שזה מהאריז"ל?
משולש כתב:1. מאפוא אתה יודע שזה באבלט גם החפץ חיים היה מדבר עם הרבש"ע כמה שעות כל יום ומדבר מליצה על עם ישראל ועל גאולתם.
כשיצא קול התור אף אחד מזקני ירושלים הוותיקים 2. לא היה בהלם 3. ולא יצאו נגדו וכתבו שהוא ממציא כאן דבר חדש שלא ידוע קודם ומלביש זאת על הגר"א, אדרבה הוא 4. קיבל הסכמות נלהבות מכל צאצאי תלמידי הגר"א שזה מה שהם קיבלו מאבותיהם שכולם פעלו בציווי הגר"א, בהם ר' בן ציון יאדלר ר' ישעיה חשין ר' משה בלוי הרב חרל"פ וכו' וכו' וכו',
משולש כתב:מי שממציא כאן דברים חדשים זה אלו שמתכחשים לכל הנ"ל וחושבים שהגר"א ייסד רק את עולם התורה ולא היה לו ותלמידיו כל שייכות ליישוב ארץ ישראל ולבניינה, הם הם הזייפנים האמיתיים.
וכמו שהעיד ר' אריה נאמן שעלה לארץ כבר בשנת תקע"ב שר' חים מוולוז'ין הקים בשנת תקס"ד את יישוב ארץ ישראל ואת עולם הישיבות וכותב שניהם בחדא מחתא.
משולש כתב:מי שממציא כאן דברים חדשים זה אלו שמתכחשים לכל הנ"ל וחושבים שהגר"א ייסד רק את עולם התורה ולא היה לו ותלמידיו כל שייכות ליישוב ארץ ישראל ולבניינה, הם הם הזייפנים האמיתיים.
וכמו שהעיד ר' אריה נאמן שעלה לארץ כבר בשנת תקע"ב שר' חים מוולוז'ין הקים בשנת תקס"ד את יישוב ארץ ישראל ואת עולם הישיבות וכותב שניהם בחדא מחתא.
אני רוצה להציג עוד שתי בעיות עיקריות שמבססות אצלי את ההשקפה המסוייגת מהרעיונות הריבלנאים.
עיקר הבעיה שיש כאן לדעתי זה נטיה מדרכו של רבינו הגר"א שהעשיה אינה ע"פ מחשבתינו ורצונינו אלא רק ע"פ התורה, היינו קיום התורה והמצוות, וככל שאנו מצוווים אנו עושים, ולא מעבר לזה מאומה.
וכמו שהרחיב הגר"א מאד בביאורו למשלי פרק טז שדרכי איש ישר בעיניו לכן אין לסמוך כלל על שכלך האנושי, וגם לא לפי רוה"ק אין דרך שינהיג האדם עצמו כי מי יאמר זכיתי ליבי שאין ברוחו רמיה שתטה מעשהו ורצונו לדרך רעה, ויפול משמים לארץ עד אשר לא יוכל לקום ויסור מדרכי ה' ומצותיו ולא ידע בעצמו. ולכן יעשה הכל רק ע"פ מצוות עשה ול"ת וזה הכמכוין היחיד של האדם בעולמו.
עיי"ש בהרחבה. <ציטוט כאן>
וכיון שהפעולה של האדם היא במסגרת התורה ומצוות. וככל שזה במסגרת התורה והמצווה ודאי הכל מסכימים שיש לפעול כך מפני חובתינו בקיום התורה והמצווה, אבל מעבר לזה לא. ולכן אין שום תוספת רוח רמיה בהחלטות אם יש כאן התערותא דלתתא או לא, אלא הברירה אם לרחק או לקרב תלויה אם אנו מצווים ע"ז או לא.
ישנה אולי מצוה לגור בירושלים (כנראה בספר עזרא), ישנה מצווה לדור בא"י, אם משיהו יגיד שיש מצוה לבנות את ירושלים גם טוב, צריך להשתדל לקיים, אבל הכל כקיום מצוות ה', ולא להכנס לתחום מעשיו ורצונו ולהביא הגאולה.
ונקודה שניה המטרידה אותי בזה שתפיסת גאולה בדרך הטבע מגיעה פעמים רבות לא מאמונה בגאולה אלא מכפירה בה, מאנשים שהתייאשו מכך שהקב"ה בונה ירושלים וחושבים לבנות בעצמם, שלא מאמינים שבשנות האלפיים עוד יתכנו ניסים וגילויי יד ה', ומתרגמים את תקוות ישראל לאיזה דבר גשמי שאמור להיעשות בידים.
וחוששני שגם להיפך המצפים ומיחלים ותולים יהבם בגאולה בדרך הטבע עשויים עם הזמן לשעבד את תקוות הגאולה שלהם לצורתה הגשמית הטבעית החיצונית שעשויה להתגלגל במקרי ודרכי בני אדם, שעוד אולי אף יואילו בטובם להתפעם ממימוש הנבואות של הגאולה, כשבסתר לבם יהיה נח להם בזה שזה לא יוצא ממסגרת ההנהגה העולמית הפשוטה. וזו השתעבדות גלותית לשלטון כורש מלך פרס שנטה לנו חסד.
ואנחנו אומרים שנאמן אתה הוא ה"א ונאמנים דבריך ודבר אחד מדבריך אחור לא יושב ריקם,
לא יתכן שנבואות הנביאים על הצרות יתקיימו כפשוטן וכל תקוות ישראל וחמדת צפייתו מדורות עולם, יתנפצו אלי מציאות טפלה ואפלה שכזו. יפה ומרגשת ככל שתהיה במושגי העולם הזה.
אבל זו לא גאולת ישראל שהבטיחונו הנביאים, לא לזה חיכינו כל שנות גלותינו ולא על כך נשיר שיר חדש,
ולכן נמשיך לקוות לאשר הוא עושה בימינו ובזרוע עוזו,
גואלנו ה"צ שמו קדוש ישראל
והוא יגאלנו שנית בעגלא בחיינו ובימינו. ותחזינה עיננו.
שמואל שלומוביץ כתב:ונקודה שניה המטרידה אותי בזה שתפיסת גאולה בדרך הטבע מגיעה פעמים רבות לא מאמונה בגאולה אלא מכפירה בה, מאנשים שהתייאשו מכך שהקב"ה בונה ירושלים וחושבים לבנות בעצמם, שלא מאמינים שבשנות האלפיים עוד יתכנו ניסים וגילויי יד ה', ומתרגמים את תקוות ישראל לאיזה דבר גשמי שאמור להיעשות בידים.
וחוששני שגם להיפך המצפים ומיחלים ותולים יהבם בגאולה בדרך הטבע עשויים עם הזמן לשעבד את תקוות הגאולה שלהם לצורתה הגשמית הטבעית החיצונית שעשויה להתגלגל במקרי ודרכי בני אדם, שעוד אולי אף יואילו בטובם להתפעם ממימוש הנבואות של הגאולה, כשבסתר לבם יהיה נח להם בזה שזה לא יוצא ממסגרת ההנהגה העולמית הפשוטה. וזו השתעבדות גלותית לשלטון כורש מלך פרס שנטה לנו חסד.
איש-אחד כתב:שמואל שלומוביץ כתב:ונקודה שניה המטרידה אותי בזה שתפיסת גאולה בדרך הטבע מגיעה פעמים רבות לא מאמונה בגאולה אלא מכפירה בה, מאנשים שהתייאשו מכך שהקב"ה בונה ירושלים וחושבים לבנות בעצמם, שלא מאמינים שבשנות האלפיים עוד יתכנו ניסים וגילויי יד ה', ומתרגמים את תקוות ישראל לאיזה דבר גשמי שאמור להיעשות בידים.
וחוששני שגם להיפך המצפים ומיחלים ותולים יהבם בגאולה בדרך הטבע עשויים עם הזמן לשעבד את תקוות הגאולה שלהם לצורתה הגשמית הטבעית החיצונית שעשויה להתגלגל במקרי ודרכי בני אדם, שעוד אולי אף יואילו בטובם להתפעם ממימוש הנבואות של הגאולה, כשבסתר לבם יהיה נח להם בזה שזה לא יוצא ממסגרת ההנהגה העולמית הפשוטה. וזו השתעבדות גלותית לשלטון כורש מלך פרס שנטה לנו חסד.
יש בזה הרבה מאוד מן האמת..
ייש"כ.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 17 אורחים