הודעהעל ידי נוטר הכרמים » ה' ספטמבר 02, 2021 9:58 pm
מג, ב
רש"י ד"ה וכבשום - טמנום, כמו בהדי כבשי דרחמנא למה לך, במסכת ברכות (י, א), ויש מפרשים כמו יכבוש עונותינו (מיכה ז) - יכסה, כסית כל חטאתם סלה (תהלים פה).
העיר הרב יעקב לויפר שליט"א, מה שינוי ישנו בפירוש ה'יש מפרשים' מן הפירוש הראשון, הרי לשני הפירושים כבישה היינו הטמנה וכיסוי, והיינו הך.
ושוב הוסיף שאמנם בארבעה כתבי יד הקדמוניים ליתא לכל פירוש שני זה בדברי רש"י!!
אולם נראה כי ב'יכבוש עונותינו' ישנה תוספת כמבואר להדיא בדברי הרד"ק עה"פ במיכה שם "יכבוש כאדם שכובש דבר תחת רגליו שלא יראה", והיינו שנרמז כאן פעולת הדחיקה וההסתרה [בכח] שלא ייראה הדבר ולא הטמנה והחבאה פסיבית כמו 'כבשי דרחמנא', [ראה בספר הכתב והקבלה פרשת תזריע (יג, נח) "ישמש לשון כבש גם על דחיקת הדבר להכריחו לרדת ממעלה למטה"], ואכן מסתבר שהצדוקים לא החביאו את את המורביות של ערבה במקום מסודר אלא כבשום והסתירו את הימצאותם תחת אבנים, והרי באמת עמי הארץ הכירו בהם שהיו מבצבצים מבין האבנים.
אלא שאין זה מעלה לנו ארוכה בלשון רש"י כפי שהוא לפנינו שהוסיף: יכסה [וי"ג: כדכתיב, ראה בשינו"ס במהדורת עוז והדר] כסית כל חטאתם סלה, ושם בפשוטו לא משמע מעבר לכיסוי.
אולם העירני הרה"ג ר' דוד דז'ימטרובסקי שליט"א לבאר באופן אחר, וזאת בהקדם דברי רש"י בב"ק (נא, ב): טם - סתם בלשון ארמי [סתמום] טמונין פלשתאי (בראשית כו). ומבואר שהטמנה היינו סתימה מכל הכיוונים ולא רק כיסוי בעלמא, [וכבר נחלקו הראשונים והפוסקים לגבי הטמנה במקצת אי שמה הטמנה, וכאן הרי לא היתה זו הטמנה במובן זה, שהרי היו מבצבצים בין האבנים, וזהו מה שמובא ברש"י פירוש נוסף שכבישה לאו היינו הטמנה אלא גם כיסוי גרידא במשמע, וכמו המשמעות של יכבוש עונותינו או כסית כל חטאתם סלה, שהמשמעות היא כיסוי ולא הטמנה, שכביכול מתעלם מן העבירות ואינו רואה אותם, [ולא שהינם סתומים וטמונים מפניו חלילה].
-
קבצים מצורפים
-
![unnamed.png](./download/file.php?id=110335&sid=361ca985d443f8239281414331c60b77)
- unnamed.png (83.24 KiB) נצפה 4061 פעמים
-
![image.png](./download/file.php?id=110334&sid=361ca985d443f8239281414331c60b77)
- image.png (610.19 KiB) נצפה 4061 פעמים