דרומי כתב:פרסום ראשון - נמצא באוצרותיו של המשב"ק הרב יהודא לייב גראנער ז"ל, רישומי דברים ממה שדיבר הרבי בעת ניחום אבלים אצל האדמו"ר מבאבוב (שהיה שכנו כמה שנים) בשנת תשי"ח
זאינץ כתב:עוד משהו מעניין שידוע הוא שהיה מדליק נרות חנוכה ללא אבנט מישהו יודע אסמכתא או ענין להנהגה זו??
ליטוואק פון בודאפעסט כתב:זאינץ כתב:עוד משהו מעניין שידוע הוא שהיה מדליק נרות חנוכה ללא אבנט מישהו יודע אסמכתא או ענין להנהגה זו??
גם אני עושה כן. אולי זהו האסמכתא
בהקשר קרוב לזה (מה שהרבי לא נהג לחגור אבנט לברכת המזון) שמעתי בעצמי מפי מזכירו הריל"ג, שלפעמים הרבי נכנס ל"אוהל" (ציון כ"ק חותנו האדמו"ר הריי"צ) בלי לחגור אבנט מעל בגדיו, וכנראה סמך על האבנט שהיה חגור מתחת לבגדיו (על החולצה או על הציצית - בזה שמעתי שמועות שונות).זאינץ כתב:אבל הרבי בשאר המצוות כן חגר אבנט ואילו פה לא ...
הא לא קשיא; עריכה לשונית קלה היא זו, כנהוג בכה"ג.אלטנוישול כתב:בתשכ"א בית הכנסת והרחוב לא נקראו עדיין בעה"ת.
דרומי כתב:הרבי ביקש לדעת איפה הוא מתפלל בשבתות, והסברתי לו שיש בית כנסת במתחם בית ספר חורב שהיה סמוך לביתנו. להפתעתי הרבי שאל, "זה ברחוב אבישי, נכון? איך אבא שלך הולך לשם, מרחוב אבישי או מרחוב אחר" – אינני זוכר כרגע את שם הרחוב. עניתי שהוא הולך מרחוב אבישי; הבית היה ברחוב הרואה פינת רחוב אבישי, ולא הייתה שום סיבה לכאורה ללכת בדרך אחרת.
אבל הרבי אמר שדרך הרחוב האחר, הצדדי, יש מעבר דרך החנייה, כך שזה יוצא מרחק קצת יותר קצר.
דרומי כתב:מארכיון המזכיר ריל"ג - דברים ששאל את הרבי בהמשך לשיחותיו ברבים, ותשובת הרבי שניתנה (כדרכו בקודש) בצורה של מענה קצר הדורש פיענוח רחב
דרומי כתב:היה זה פלא עצום, סיפר ר' אברהם הערש, לראות כיצד הרבי מתמצא ברחובות ירושלים ומתמרן בהם כאילו הוא מכיר אותם מקרוב בשעה שלא היה שם מעולם...
כמובן גי' מצונזרת לסיפור המקורי והידוע שמספר הבן בתוך נוטרי מורשת עמ' קנט, עי"ש ותביןוונדרבר כתב:דרומי כתב:הרבי ביקש לדעת איפה הוא מתפלל בשבתות, והסברתי לו שיש בית כנסת במתחם בית ספר חורב שהיה סמוך לביתנו. להפתעתי הרבי שאל, "זה ברחוב אבישי, נכון? איך אבא שלך הולך לשם, מרחוב אבישי או מרחוב אחר" – אינני זוכר כרגע את שם הרחוב. עניתי שהוא הולך מרחוב אבישי; הבית היה ברחוב הרואה פינת רחוב אבישי, ולא הייתה שום סיבה לכאורה ללכת בדרך אחרת.
אבל הרבי אמר שדרך הרחוב האחר, הצדדי, יש מעבר דרך החנייה, כך שזה יוצא מרחק קצת יותר קצר.
כעין זה, ידוע על הכשרונות הגאוניים והנדירים של הג"ר אליהו קלצקין זצ"ל אב"ד לובלין.
מצורף בזה צילום הפרק שנכתב עליו בס' מגדולי ירושלים (גליס).
וראה שם עמ' ר"כ-רכ"א, שידע המון מפות בעל פה, והיה בקי ברחובות הערים של הרבה ארצות אע"פ שמעולם לא ביקר שם. וכשחזר בנו מביקור בניו יורק ותיאר לאביו את דרכו מהמלון לבית קרוביו, אמר לו הגר"א קלצקין: הארכת את הדרך בחינם, היית יכול להגיע יותר מהר, היית צריך לנסוע ברכבת תחתית פלונית עד תחנה פלונית, ושם היית מחליף רכבת וכו', עיי"ש.
דרומי כתב:ומשום מה השם ר' יו"ט עהרליך לא כ"כ מסתדר לי בסיפור הזה, ואולי יש אפשרות לברר אם נפלה טעות בשם.
דרומי כתב:התפרסם לאחרונה סיפור מעניין על יהודי בשם ר' אברהם שפייעצקי ז"ל (לפי הסיפור הוא התגורר בביתר עילית).
לפי הסיפור, בצעירותו היה נראה חריג והיה לו קושי למצוא את זיווגו הטוב. הוא למד באותה שעה במיר אצל הגר"ח שמואלביץ.
כאשר התעכב הזיווג זמן רב, יעץ לו ידיד לכתוב מכתב לרבי מליובאוויטש. הוא כתב את המכתב בהצנע וקיבל תשובה שיעסוק ב'מבצע תפילין' ובכך יזכה לישועה. היה זה מיד לאחר מלחמת ששת הימים כאשר הרבי יצא בקריאה והכרזה על חשיבות זיכוי הרבים בהנחת תפילין.
החליט הנ"ל לבקש קודם את רשותו של מורו ורבו הרח"ש, והראה לו את מכתבו של הרבי. ר' חיים התנגד לרעיון וטען שזה לא מתאים לבחור ישיבה. ובאומרו זאת לקח את מכתב הרבי והכניסו לכיסו...
חלף זמן והישועה עוד לא הגיעה. בשלב מסויים החליט ר' אברהם לכתוב שוב לרבי, ובמכתב פירט את האמת שר' חיים אוסר עליו לעסוק ב'מבצע תפילין', ובעזות מסויימת ביקש שאולי הרבי יתן לו משימה אחרת...
לאחר זמן התקבל מענה מהרבי, שבו הוא כותב לר' אברהם שבשום אופן לא יעשה דבר ללא רשותו של ר' חיים. אבל הרבי ממשיך שכדאי שיבקש רשות שוב מר' חיים, שיתן לו לפחות ללכת פעם אחת, להניח תפילין ליהודי אחד לפחות...
שוב הראה התלמיד את המכתב לראש הישיבה ר' חיים, והוא שוב לקח את המכתב מהרבי והכניסו לכיסו... וסירב לאשר בשום אופן את ההליכה ל'מבצע תפילין'.
לאחר חודשיים הגיע ר' חיים מיוזמתו לתלמידו ר' אברהם, ואמר לו: 'שמע, לך עכשיו, תניח תפילין למישהו, ותחזור מיד לישיבה'.
הסוף הטוב הוא שהוא הלך לכותל המערבי, מצא שם יהודי ישיש והניח אתו תפילין, ולאחר זמן קצר קיבל הצעה טובה והקים את ביתו.
לבי במערב כתב:איך יודפסו, אם נותרו בכיסו של הגרח"ש?...
דרומי כתב:אכן, רוב האגרות הן מהעתק המזכירות
ועדיין המציאות היא שכל הזמן מתגלים עוד ועוד אגרות שכנראה לא היו בהעתק המזכירות או שהחליטו משום מה שאינן ראויות לפרסום, ובפועל מתגלים כל הזמן אגרות חדשות שהנמענים או בני משפחתם מפרסמים
חזור אל “משפחות סופרים וימות עולם”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 157 אורחים