דברכות של קר"ש אינן ברכות של קר"ש ממש כברכת התורה וכברכת המצוות, שאם כן היה לנו לברך לקרות את שמע כמו שמברכין על קריאת התורה ועל קריאת המגילה. אלא ברכותיהם שנתקנו בפני עצמן אלא שתקנו לאומרן לפני קר"ש ולאחריו. וכן הסכימו הגאונים ז"ל. ולפיכך מי שקרא קר"ש בלא ברכותיה חוזר אומר ברכותיה בפני עצמן ואין בכך כלום.
אמר רב יוסף כמה מעליא הא שמעתתא, דכי אתא רב שמואל בר יהודה אמר, אמרי במערבא ערבית דבר אל בני ישראל ואמרת אליהם אני ה' אלקיכם אמת. אמר ליה אביי מאי מעליותא, והא אמר רב כהנא אמר רב לא יתחיל ואם התחיל גומר, וכי תימא ואמרת אליהם לא הוי התחלה, והאמר רב שמואל בר יצחק אמר רב, דבר אל בני ישראל לא הוי התחלה, ואמרת אליהם הוי התחלה. אמר רב פפא קסברי במערבא ואמרת אליהם נמי לא הויא התחלה עד דאמר ועשו להם ציצית. אמר אביי הלכך אנן אתחולי מתחלינן דקא מתחלי במערבא, וכיון דאתחלינן מגמר נמי גמרינן דהא אמר רב כהנא אמר רב לא יתחיל ואם התחיל גומר
תפוס לשון אחרוןיהושע בהר''ב כתב:ואם תגיד אז למה אומרים השכיבנו(אשאל ואענה לעצמי ותאמר לי אם צדקתי)? שיגידו אחרי התפילה ואז לא יהיה הפסק! אז כנראה שזה מטעם שאם ידחו רק ברכה אחת לאחר התפילה עמי הארץ לא יברכו אותה בכלל, או כי לא רצו לשנות מהנוסח הקבוע של תפילת ערבית וכו,
זה שאלה לא עלי אלא על הרשב"א בתשובתו. ומסתבר כדבריך שאמת ואמונה מקומה אחרי קר"ש, ומטעם הפשוט, כי אם לא אומרים פרשת ויאמר, יש הזכרת יצי"מ רק באמת ואמונה.יהושע בהר''ב כתב:עוד שאלה: אם אכן השכיבנו היא במקום פרשה שלישית של שמע, למה לא אומרים אותה מיד אחרי פרשה שלישית ואחריה יגידו ברכת גאל ישראל? ואז בכלל לא נכנסים לשאלה האם היא נחשבת גאולה אריכתא,וגם מרוויחים שאם מתפללים בפלג כן סומכים גאולה לתפילה
אלא אם כן תגיד שרצו לסמוך גאולה לק"ש כמו בשחרית ולא להפוך את הסדר בערבית ואז יש עניין שאמת ואמונה תהיה מיד אחרי קש.
על השאלה למה מפסיקים בקדיש, התירוץ הפשוט שהרשב"א לא הפסיק בקדיש! הרי נראה מהרשב"א דף ד: כדעת רבו הרמב"ן שאין לומר ברוך ה' לעולם, ושברוך ה' לעולם מקושר עם קדיש. כלומר, בזמן חז"ל סמכו גאולה לתפלה בערבית על ידי סמיכת ברכת השכיבנו לשמו"ע תיכף בלי הפסק בינתיים, וכזה כנראה עשו הרמב"ן ודעימיה. בזמן הגאונים או רבנן סבוראי הסירו את שמו"ע ושמו במקומה ברוך ה' לעולם עם קדיש לאחריה כדברי הרשב"א שם והטור סימן רל"ו. (ובפשטות אז לא התפללו י"ח כל עיקר בתפלת ערבית. ומש"כ הרשב"א "וכשהיו בבתיהם היו מתפללין י"ח", פירושה הפשוט שכשהיו מתפללים ביחידים בבתיהם היו אומרים ברכת קר"ש עד אחר השכיבנו ואח"כ שמו"ע תיכף בלי ברכת ברוך ה' לעולם) ובימי הראשונים חזרו להתפלל שמו"ע בביהכ"נ, ואז נחלקו אם להסיר ברוך ה' לעולם וקדיש שאחריה, או להמשיך להגיד את זה לפני שמו"ע (והגם שבשו"ת הרשב"א מוזכר אמירת קדיש לפי י"ח דערבית, הוא מלשון השואל, שכנראה במקומו כן אמרו ברוך ה' לעולם).יהושע בהר''ב כתב:ואם תגיד כך זה גם קשה כי סוף סוף כן יש שינוי בין ערבית לשחרית- ברכת השכיבנו, קדיש לפני 18
כדכד כתב:לגבי הסוף
נראה לי שכוונתו שאע"פ שהמנהג לומר קדיש מוזכר בשו"ת הרשב"א הרי שאיננו מוזכר בתשובה של הרשב"א אלא בלשון השואל ובמקומו של השואל כנראה כן אמרו קדיש ולכן כתב בשאלה לפי מנהגו אבל למנהג הרשב"א עצמו לא אמרו
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 148 אורחים