סגי נהור כתב:מה שנכון נכון כתב:זה מהפס"ת מהדו"ק. במהדו"ח (אות יז) הביא את ההתעוררות תשובה סי' קיד (צ"ל קיב) אפי' לענין יו"ט ויה"כ שלא חלו בשבת, דאם בירכה רק להדליק נר של שבת יצאה, דיו"ט איקרי שבת.
לכאורה אין כוונת ההתעוררות תשובה דוקא ליו"ט שחל בשבת, אלא שדיבר הכתוב בהווה שמצוי יותר שתטעה כשחל בשבת. שהרי מצד הסברא אין הזכרת השבת פוטרת אלא מטעם שיו"ט אקרי שבת, ומה לי אם חל בשבת או בחול.
מה שנכון נכון כתב:סגי נהור כתב:מה שנכון נכון כתב:זה מהפס"ת מהדו"ק. במהדו"ח (אות יז) הביא את ההתעוררות תשובה סי' קיד (צ"ל קיב) אפי' לענין יו"ט ויה"כ שלא חלו בשבת, דאם בירכה רק להדליק נר של שבת יצאה, דיו"ט איקרי שבת.
לכאורה אין כוונת ההתעוררות תשובה דוקא ליו"ט שחל בשבת, אלא שדיבר הכתוב בהווה שמצוי יותר שתטעה כשחל בשבת. שהרי מצד הסברא אין הזכרת השבת פוטרת אלא מטעם שיו"ט אקרי שבת, ומה לי אם חל בשבת או בחול.
ולפי"ז המתפלל ביו"ט שחל בחול תפלת שבת מרישא לסיפא יצא, דמ"ל חול מ"ל שבת.
גם ההתעוררות תשובה לא קאמר אלא שיו"ט יכול להיות נכלל בלשון שבת, אבל הברכה היתה כדין ולא שינתה ממטבע דבאמת הוא גם שבת, משא"כ כשהוא יו"ט לבד לא מהני דיו"ט איקרי שבת.
ועכ"פ פשיטא שאין להביא דבר זה כאילו הוא מפורש שם.
מה שנכון נכון כתב:ולפי"ז המתפלל ביו"ט שחל בחול תפלת שבת מרישא לסיפא יצא, דמ"ל חול מ"ל שבת.
ואם לא אמר אתה בחרתנו וגם לא יעלה ויבוא רק והשיאנו אף על פי שאמר מועדי קדשיך אם לא הזכיר חג פלוני בפרט לא יצא [דה"ח אבל בפמ"ג מסתפק בזה]:
מקדש מלך כתב:אינו הוכחה. כי בתפילה צריך להזכיר גם איזה יום טוב. מה שאין כן בהדלקת נרות.
מה שנכון נכון כתב:פשוט דגם בלא"ה לא מהני, וגם הפמ"ג לא יסתפק בזה.
וגם אם יאמר באמצע כדין ויחתום "מקדש (ישראל ו)השבת".
כוונת הרב לומר, שהגם שמטעם שיו"ט איקרי שבת יש לצדד לומר שיצאת, מ"מ בתפלה חזינן דלאו הכי, אלא אע"פ שהזכיר בתוך התפלה יו"ט בפירוש, מ"מ כיון שחתם בשבת בלבד לא יצא. וכ"ש בנידון דידן, שלא הזכירה יו"ט כלל, דלא יצאת. ומסיים וצ"ע.איש_ספר כתב:דברי ההתעוררות אינם מובנים, הרי כאן לא הזכיר אחד מהן כלל.
מה שנכון נכון כתב:במהדו"ח הביא את ההתעוררות תשובה אפי' לענין יו"ט ויה"כ שלא חלו בשבת, דאם בירכה רק להדליק נר של שבת יצאה, דיו"ט איקרי שבת.
הזכרת היום בברכת הדלקת הנר אינה מעיקר מטבע הברכה, ואם בירכה 'אקב"ו להדליק הנר' – יצאת.
הלכך, לא מיבעיא ביו"ט שחל בשבת, אם בירכה 'להדליק נר של שבת' בלבד, שיצאת, אלא אף ביו"ט שחל בימות השבוע, אם בירכה 'להדליק נר של שבת' תחת 'של יום טוב' – נמי יצאת, שהרי גם יו"ט נקרא שבת.
ברם בבירכה על נר של שבת 'להדליק נר של יום טוב', יש לדון אם יש בכך קלקול המטבע וצריכה לחזור ולברך אם לאו.
ובשערי אפרים ועוד פוסקים[*] כתבו שצריך העולה לתורה (והבעל קורא) להתעטף בטלית.
[*]מ"ב סי"ד סקי"א ע"פ המג"א וש"א, או"ח ספינקא סי' קל"ה סק"ב, ערוה"ש סימן צ"א סעי' ב' (ועיי"ש דגם המגביה יתעטף)...
...טליתות של קהל כעין שלנו המצויות בבתי כנסיות צריך לברך עליו לכו"ע, אפילו כשלובשו רק לעבור לפני התיבה או לעלות לתורה, משום דטלית של קהל, אדעתא דהכי קנוהו מתחלה שכל מי שלובש אותו שיהיה שלו כמו באתרוג.
יש שמדקדקים עתה דאיכא צערא בעלמא, לבלי להתפלל מנחה ומעריב בחול בבגד עליון. ובשבת ויום טוב מתפללין בבגד עליון, דאין להזכיר צער בשבת ויום טוב. והשליח ציבור גם בחול לובש בגד עליון, או שלובש הטלית. וכן המנהג הפשוט במדינות אלו. וגם בעלייה לתורה לובשים בגד עליון מפני כבוד התורה, וכן בהגבהת התורה.
קורים שלשה. עיין בספר משא חיים בחלק המנהגים מערכת ט' אות צ"ד שכתב וז"ל המנהג שלא לעלות לס״ת או לעשות מצוה קס"ת בלתי טלית עיין להרב מעשה אברהם דף ל"ב ע"ג וכן הסנדק כמ"ש שם יעו"ש
דרומי כתב:אולי תסביר למי שמעולם לא חלם להניח תפילין בחוה"מ, מה פשר ההבדל בין יום א' דחוה"מ לשאר הימים
ליטוואק פון בודאפעסט כתב:חיפשתי עכשיו קצת במה שנוהגים שביום הראשון של חוה"מ פסח חולצים התפילין אחרי קריאת התורה, וראיתי בפסקי תשובות שכ' 'אך אין המנהג כן אלא חולצין לפני הלל', דבר שאין לו שחר כלל, שבכל המקומות שהייתי כולם כאחד חלצו תפילין ביום ראשון דחוה"מ אחרי קריאת התורה, ובשאר ימי חוה"מ חולצין אחרי קדושה כמובא במ"ב סי' ל"א.
ליטוואק פון בודאפעסט כתב:נכון, טעותו של בעל פסק"ת הוא במה שקבע מנהג שאינו כן, אלא נוהגין ביום ראשון דחוה"מ פסח גרידא, לחלוץ אחרי קריה"ת, ומטעם הנ"ל
ליטוואק פון בודאפעסט כתב:אכן, הטעות הוא בדברי יציב.
אכן, המעיין בחאו"ח יווכח דמיירי במנהג צאנז שהבחורים מניחים תפילין בחוה"מ (כבר שמעתי מהוואודרידזשער רב ע"ז, "הדברי חיים אמר שאין לבחורים להתנהג בחסידות, ע"כ יניחו תפילין, ומה עשו? לקחו ענין זה ויצרו ממנה חסידות! עולם הפוך ראיתי), ושם כנראה חולצים את התפילין כרגיל.
מהפסקי תשובות משמע שזה המנהג הכללי, וד"ז אינו. היום בביהמ"ד התווכחו יוצאי קהלת קהל עדת ישרון דפרנקפורט האיך נהגו שמה, אבל ההונגרים שדברתי אתם, וכמו"כ ליטאים וסתם מתפללי אשכנז כולם פה אחד זכרו שחולצים אחרי קריאה"ת. וכן הובא בליקוטי מהרי"ח.
עושה חדשות כתב:מה זה משנה אם אוכלים את האבקה המצטברת או לא.
פלוריש כתב:הערת הרב יואל קטן בנוגע לשימוש בירק מתוק לכרפס, והודאת המחבר שאמר שיתקן במהדורה הבאה: https://www.inn.co.il/news/635550
איש_ספר כתב:פלוריש כתב:הערת הרב יואל קטן בנוגע לשימוש בירק מתוק לכרפס, והודאת המחבר שאמר שיתקן במהדורה הבאה: https://www.inn.co.il/news/635550
אשמח אם תעתיק לטובת מי שאין לו גישה
משה לוי11 כתב:והנה סיפר לי מישהו שסבו נכח בליל הסדר אצל האדמו"ר ה"בית ישראל" מגור זצ"ל, והוא טבל ל'כרפס' תות שדה בשמפניה! לתמיהתם של האורחים הסביר הרבי שאין דרך מלכים ובני חורין לאכול חתיכת תפו"א טבולה במי מלח, ואם כבר נוהגים להתחיל את הסעודה באכילת ירק טבול כפי שנהגו פעם אנשים חשובים – תות שדה טבול בשמפניה הרבה יותר מתאים. וזהו כדברינו.
בית הגנזים כתב:משה לוי11 כתב:והנה סיפר לי מישהו שסבו נכח בליל הסדר אצל האדמו"ר ה"בית ישראל" מגור זצ"ל, והוא טבל ל'כרפס' תות שדה בשמפניה! לתמיהתם של האורחים הסביר הרבי שאין דרך מלכים ובני חורין לאכול חתיכת תפו"א טבולה במי מלח, ואם כבר נוהגים להתחיל את הסעודה באכילת ירק טבול כפי שנהגו פעם אנשים חשובים – תות שדה טבול בשמפניה הרבה יותר מתאים. וזהו כדברינו.
כצ"ל: שסבתא שלו נכחה בחלום הלילה בסדר אצל וכו' וישב עם כתר זהב על ראשו דרך מלכים וכו' וכו'
הקיק כתב:אני באמת תמה על הרבנים החשובים 'בית הגנזים' ו'לבי במערב' שקמו לצחק בשמועה בדוקה ובמי שכתב אותה רק מפני שלא שמיעא להו ולא סבירא להו. בכתבה בערוץ שבע לא מצאתי מקום לפרט את מקור השמועה [שהרב מרא דאתרא מצא לה מקורות כתובים ויישר כוחו], אבל כאן אודיע שהמדובר על דברים שאמר הרב ישראל הלוי בלסקי זצ"ל, ראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק, בשם סבו שהיה ת"ח חשוב, שאכל פעם על שולחנו של הבית ישראל בליל הסדר. אני לא הייתי שם, אבל נדמה לי שזו לא נחשבת שמועה רחוקה, והגיחוך עליה, כולל הכחשת הטעם שאמר הרבי זצ"ל בביאור הנהגתו, לא היה במקום. כנלענ"ד. הק' יואל
הקיק כתב:בס"ד. מועדים לשמחה. חזרתי ודקדקתי בשמועתי. את הדברים מסר לי ידידי הרב יוסף דוב לובאן שליט"א מירושלים ששמע בצעירותו מהרב בעלסקי זצ"ל שאביו הרב בערל זצ"ל [לא סבו, זו ט"ס שלי] התארח פעם בליל הסדר אצל ה"בית ישראל" מגור זצ"ל, והוא טבל לכרפס תות שדה בשמפניה, והסביר לאורחים שאין זו דרך מלכים ובני חורין לאכול חתיכת תפו"א טבולה במי מלח. עכ"ד, בדיוק כך. כשאתפנה אפנה לרי"ד לובאן לברר אם יש לו משהו להוסיף לעניין. הטעם שכיום אין דרך מלכים לאכול תפוח אדמה במי מלח ולכן עדיף לאכול לכרפס [גם] תות שדה אין בו שום תימה, והוא לא סותר את העניין השני שגם אני כתבתי אותו שיש בזה כדי להוסיף תמיהה לתינוקות כדי שישאלו. אני באמת שלא לוקח את זה כפגיעה אישית בי, ממש לא, וייש"כ לכל המגיבים, אבל אני תמה שיהודים חשובים מרשים לעצמם להטיל דופי בדברים שנאמרים בלי לנסות קודם לברר מי ומה המקור לדברים ואם הוא מוסמך, ולא שאני תמים לחשוב שכל שמועה היא אמת. ודרך אגב אכן ההטבלה של תות השדה הייתה בשמפניה, גם אם זה לא מוצא חן בעיני מישהו... מועדים לשמחה, הק' יואל
חזור אל “מטפחת ספרים ועיטור סופרים”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 137 אורחים