אמרי' מיגו דבההיא שעתא שם דופן עליו ואפי' אם כבר אכל אכתי שייך בחיוב סוכה אם ירצה לאכול שנית או לישן או ללמוד
עדיאל ברויאר כתב:איני זוכר מקור כזה. אבל אם חשוב לך לחפש בנושא, הייתי ממליץ לחפש בעניין של שיעור סעודת שבת ושיעור אכילה בסוכה, שיש כותבים (כמדומני ערוך לנר סוכה כז ע"א, ומפנה לדבריו בבכורי יעקב) שכיוון שסעודות שבת קבועות כבר בכזית אז גם חייב בסוכה בגלל זה (אמנם הריטב"א על אתר והר"ן יב ע"ב בדפי הרי"ף נקטו בהדיא דלא כן).
מכאן הוכיח רבינו אליהו מפריש דקשר של תפילין צריך לעשותן בכל יום בשעה שמניחן ור"ת דחה וכו' ור"ת החזיק דבריו והביא ראיה מפ' המוצא תפילין דאין צריך לעשות הקשר בכל יום מדחזינן התם דאסור לקושרם בשבת אפי' הוי קשר של קיימא ואי מתירן בחול לא הוי קשר של קיימא ושרי אלא ש"מ דאין צריך לקושרם בכל יום וכו' מיהו נ"ל דראיית ר"ת אינה ראיה דאע"ג דלאו קשר הוא אסור לקושרו בשבת דרחמנא קרייה קשר וכן מצינו פ"ק דסוכה א"ר יהודה כל אהל שאינו עשוי ביד אדם אינו אהל ופריך מהא דאמר גבי תינוקות העוסקים בפרה מביאין שוורים שכרסן רחבה שחוצצים מפני קבר התהום אלמא אהל הוא ומשני אף על גב דלאו אהל הוא רחמנא קרייה [אהל] דכתיב עור ובשר תלבישני.
אם כבר תנסה במצורף כאן, עמוד קעב והלאה דברים נועזים יותר.איש טלז כתב:לא מצאתי כתוב מה הדין של סוכה במקרה של תוספת יו"ט ואי נימא מיגו דהוי דופן לענין שבת ואז יהיה תלוי כ"א בתוספת דידיה או שילך אחרי הבעלים על הדבר ועצ"ע ?
עושה חדשות כתב:ומהו ענין "מגו דהוי פושע לענין גמלים הוי פושע לענין התלעה"?
היא שיחתי כתב:שו"ת תשב"ץ חלק ג סימן לז
ומ"ש ז"ל שכל כך עומד לפניו איסור נבלה כמו איסור שבת אינו כן שזה החולה לכל צרכיו מחללין שבת שאפילו מצינו נבלה צריכין אנו לחלל שבת לבשלה וכן כשהתירה התורה פקוח נפש בשבת לא לענין להאכילו בלבד התירה אלא לכל צרכיו כגון להברותו כדאיתא בפ' יה"כ (פ"ד ע"ב) ולהדליק לו את הנר אפילו בסומא כדאיתא בפ' מפנין (קכ"ח ע"ב) וא"כ שבת היא שהותרה לו והיא עומדת לפניו וכיון שבמקצת צרכיו אנו צריכין לחלל שבת א"כ חזרה שבת כחול ואין אנו צריכין לחזור אחר איסורין אחרים כדי שלא תתחלל שבת שהרי לכל פקוח נפש סלקה תורה קדושת שבת והחזירת' חול גמור ומגו דהותר' שבת לשאר צרכיו הותרה לענין שחיטה דומה למ"ש במס' סוכה בפ"ק (ז' ע"א) בענין סוכה העשוי' כמבוי דמגו דהויא דופן לענין סוכה הויא דופן לענין שבת ויהא מותר להוציא מרה"י לסוכה בשבת שבתוך הסוכה אף על גב דבשבת אחרת אית בה איסור סקילה משום מגו ה"נ מגו דהותרה שבת לשאר צרכי החולה הותרה לענין שחיטה וא"כ יפה אמר הראב"ד ז"ל שאיסור שבת הוא מעכבו ואותו איסור הותר
עושה חדשות כתב:היא שיחתי כתב:שו"ת תשב"ץ חלק ג סימן לז
ומ"ש ז"ל שכל כך עומד לפניו איסור נבלה כמו איסור שבת אינו כן שזה החולה לכל צרכיו מחללין שבת שאפילו מצינו נבלה צריכין אנו לחלל שבת לבשלה וכן כשהתירה התורה פקוח נפש בשבת לא לענין להאכילו בלבד התירה אלא לכל צרכיו כגון להברותו כדאיתא בפ' יה"כ (פ"ד ע"ב) ולהדליק לו את הנר אפילו בסומא כדאיתא בפ' מפנין (קכ"ח ע"ב) וא"כ שבת היא שהותרה לו והיא עומדת לפניו וכיון שבמקצת צרכיו אנו צריכין לחלל שבת א"כ חזרה שבת כחול ואין אנו צריכין לחזור אחר איסורין אחרים כדי שלא תתחלל שבת שהרי לכל פקוח נפש סלקה תורה קדושת שבת והחזירת' חול גמור ומגו דהותר' שבת לשאר צרכיו הותרה לענין שחיטה דומה למ"ש במס' סוכה בפ"ק (ז' ע"א) בענין סוכה העשוי' כמבוי דמגו דהויא דופן לענין סוכה הויא דופן לענין שבת ויהא מותר להוציא מרה"י לסוכה בשבת שבתוך הסוכה אף על גב דבשבת אחרת אית בה איסור סקילה משום מגו ה"נ מגו דהותרה שבת לשאר צרכי החולה הותרה לענין שחיטה וא"כ יפה אמר הראב"ד ז"ל שאיסור שבת הוא מעכבו ואותו איסור הותר
הן אמנם דברי התשב"ץ מעוררים התפעלות רבה, מהו ענין מיגו לכאן, אבל האמת היא שעיקר דברי הרא"ש בשם הראב"ד הרי הם צריכים ביאור טובא. מדובר שם על הנידון הידוע בחולה שיב"ס הנזקק לאכול בשר בשבת, ואפשר ליתן לו בשר נבילה או לשחוט עבורו בהמה, ודנו הראש' האם יש להעדיף להאכילו נבילה שהוא איסור קל יותר ממלאכה בשבת, וכתבו כמה טעמים לשלול את זה, והרא"ש כתב בשם הראב"ד כך; "אבל יש לומר כי איסור שבת כבר ניתן לדחות בהבערה ובבישול ובמחמין לו חמין. אי נמי שאי אפשר שלא יהא קטן אחד בסוף העולם". והדברים טעונים ביאור, מאי נפק"מ במה שהשבת הותרה להבערה ובישול, סו"ס יהיה עדיף לו לאכול נבילה ולא להוסיף עוד מלאכה בשבת של שחיטה. והיותר תימה מה שהוסיף עוד "שאי אפשר שלא יהא קטן אחד בסוף העולם", ומאי נפק"מ במה שיש קטן בסוף העולם.
ובדרך אגב, רשום אצלי מלפני זמן, שבתשובת הראב"ד מכת"י מפורש שה'קטן בסוף העולם' שהזכיר, אין הכוונה לקטן חולה, שהשבת נדחית לו מפני פיקו"נ, אלא לקטן שהשמיני ללידתו חל בשבת, והשבת נדחית מפני מילה בזמנה, (וכך החת"ס מפרש את הרא"ש, והאחרו' פליגי ע"ז), עכ"פ כעת לא מצאתי היכן היא תש' הראב"ד הנ"ל. אשמח אם מישהו יודע ויודיעני.
יש"כ!היא שיחתי כתב:ספר הזיכרון לגר"ח שמואלביץ עמוד רפבעושה חדשות כתב:ובדרך אגב, רשום אצלי מלפני זמן, שבתשובת הראב"ד מכת"י מפורש שה'קטן בסוף העולם' שהזכיר, אין הכוונה לקטן חולה, שהשבת נדחית לו מפני פיקו"נ, אלא לקטן שהשמיני ללידתו חל בשבת, והשבת נדחית מפני מילה בזמנה, (וכך החת"ס מפרש את הרא"ש, והאחרו' פליגי ע"ז), עכ"פ כעת לא מצאתי היכן היא תש' הראב"ד הנ"ל. אשמח אם מישהו יודע ויודיעני.
ובתוס' שם ביארו בב' טעמים למה אינו שייך כלל לדין תחב"פ.עזריאל ברגר כתב:כעין תחילתו בפשיעה וסופו באונס.עושה חדשות כתב:ומהו ענין "מגו דהוי פושע לענין גמלים הוי פושע לענין התלעה"?
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 67 אורחים