איש_ספר כתב:הציטוט הזה ידוע ומוכר. ואיך הגעת ממנו לקביעה שהרמ"ק היה פשוט סופרו של הר"ש אלקבץ?
לא מוגזם קצת ידידי?
מהפיוט "לכה דודי" אין מזמרים אלא את הבתים: לכה דודי, שמור וזכור, לקראת שבת, מקדש מלך, התעוררי, בואי בשלום" (אברהם יערי, אגרות א"י, עמ' 371)
י. רבינוביץ כתב:יש להניח שלא תמיד המשוררים הקפידו שה-אַקְרוֹסְטִיכוֹן יהיה מושלם.
כיוצא בזה גם בגימטריא לא תמיד הקפידו ולא תמיד הצליחו להקפיד שהגימטריא תהיה שלמה ללא שארית של אחד או שניים.
איש_ספר כתב:וכאן תמונה מכת"י מהר"י צמח, המספר על מנהג הרח"ו לומר לכה דודי, וגם מזה משמע שהאר"י לא נהג בו, או שלכה"פ לא היה ידוע לו על כך:
.
איש-אחד כתב:ר' יהוסף שוורץ ה"תבואות הארץ" מציין באגרת מא"י לאחיו (שנת תקצ"ז) מנהגים שונים שנהגו בירושלים, ובענין הפיוט כתב כך:מהפיוט "לכה דודי" אין מזמרים אלא את הבתים: לכה דודי, שמור וזכור, לקראת שבת, מקדש מלך, התעוררי, בואי בשלום" (אברהם יערי, אגרות א"י, עמ' 371)
היוצא מדבריו שנהגו לומר הבתים בר"ת "שלמה", ולדלג על ארבעה בתים: "התנערי", "לא תבושי", "והיו למשיסה" ו"ימין ושמאל", ר"ת "הלוי".
האם מנהג כזה, בירושלים או בקהילות אחרות, הוזכר במקורות נוספים?
תורה יהדי''ר כתב:איש-אחד כתב:ר' יהוסף שוורץ ה"תבואות הארץ" מציין באגרת מא"י לאחיו (שנת תקצ"ז) מנהגים שונים שנהגו בירושלים, ובענין הפיוט כתב כך:מהפיוט "לכה דודי" אין מזמרים אלא את הבתים: לכה דודי, שמור וזכור, לקראת שבת, מקדש מלך, התעוררי, בואי בשלום" (אברהם יערי, אגרות א"י, עמ' 371)
היוצא מדבריו שנהגו לומר הבתים בר"ת "שלמה", ולדלג על ארבעה בתים: "התנערי", "לא תבושי", "והיו למשיסה" ו"ימין ושמאל", ר"ת "הלוי".
האם מנהג כזה, בירושלים או בקהילות אחרות, הוזכר במקורות נוספים?
כן הוא מנהג החלאבים יוצאי ארם צובא, ועיין בספר דרך אר"ץ שכתב ג' טעמים לסיבת הדילוג, (ולענ"ד כל הטעמים חלושים מאוד).
וכנראה שמזה נתייסד המנהג הנ"ל גם בישיבת פורת יוסף שמנהיגיה היו מיוצאי חאלב, ועדיין קיים מנהג זה בבתי הכנסת במרכז ירושלים, וכנראה שהבתי כנסיות הנ"ל, הושפעו מישיבת פורת יוסף.
אולי אפשר לסייע למנהג זה מהצילום של מהר"י צמח הנ"ל, שגם שם לא נזכרו אלא הבתים של ר"ת שלמה בלבד.
רציני כתב:תורה יהדי''ר כתב:איש-אחד כתב:ר' יהוסף שוורץ ה"תבואות הארץ" מציין באגרת מא"י לאחיו (שנת תקצ"ז) מנהגים שונים שנהגו בירושלים, ובענין הפיוט כתב כך:מהפיוט "לכה דודי" אין מזמרים אלא את הבתים: לכה דודי, שמור וזכור, לקראת שבת, מקדש מלך, התעוררי, בואי בשלום" (אברהם יערי, אגרות א"י, עמ' 371)
היוצא מדבריו שנהגו לומר הבתים בר"ת "שלמה", ולדלג על ארבעה בתים: "התנערי", "לא תבושי", "והיו למשיסה" ו"ימין ושמאל", ר"ת "הלוי".
האם מנהג כזה, בירושלים או בקהילות אחרות, הוזכר במקורות נוספים?
כן הוא מנהג החלאבים יוצאי ארם צובא, ועיין בספר דרך אר"ץ שכתב ג' טעמים לסיבת הדילוג, (ולענ"ד כל הטעמים חלושים מאוד).
וכנראה שמזה נתייסד המנהג הנ"ל גם בישיבת פורת יוסף שמנהיגיה היו מיוצאי חאלב, ועדיין קיים מנהג זה בבתי הכנסת במרכז ירושלים, וכנראה שהבתי כנסיות הנ"ל, הושפעו מישיבת פורת יוסף.
אולי אפשר לסייע למנהג זה מהצילום של מהר"י צמח הנ"ל, שגם שם לא נזכרו אלא הבתים של ר"ת שלמה בלבד.
וכן נהג הגרע"י כמובא באורחות מרן
היא שיחתי כתב:נטורי קרתא כתב:היא שיחתי כתב:מה כתוב בכת"י למטה משמאל?
זהו גליון על המלים "וגם ברינה": "שבת במועד (?) יאמר וגם בשמחה".
בתחילה התפלאתי שהרי רק בשבת אומרים לכה דודי
עכשיו אני מבין ששבת שחלה במועד יש לומר גם בשמחה
היש לדין זה חבר?
מקורות לסיכום דלקמן: מחזור ספרד ויניציאה שנ"ח, כתב יד מהר"י צמח (פורסם בהודעה הנ"ל), גליון אליבא דהלכתא נב מתוך סידור חמדת ישראל למהרש"ו כת"י חלק ב' (הועלה בהודעה הנ"ל).איש_ספר כתב:רצ"ב דברי מהרש"ו (שהתפרסמו לאחרונה בגליון אליבא דהלכתא של אהבת שלום) לגבי לכה דודי, המעיד שהאר"י לא זכרו, אבל הוא כללו בסידור משום שכך נהגו ישראל. (אע"פ ש'זכרו' אפשר לפרש במובן של הזכירו בספרו, אבל בסיפא משמע להדיא שהאר"י לא אמרו כלל).וכאן תמונה מכת"י מהר"י צמח, המספר על מנהג הרח"ו לומר לכה דודי, וגם מזה משמע שהאר"י לא נהג בו, או שלכה"פ לא היה ידוע לו על כך:
-----
תורה יהדי''ר כתב:רציני כתב:תורה יהדי''ר כתב:איש-אחד כתב:ר' יהוסף שוורץ ה"תבואות הארץ" מציין באגרת מא"י לאחיו (שנת תקצ"ז) מנהגים שונים שנהגו בירושלים, ובענין הפיוט כתב כך:מהפיוט "לכה דודי" אין מזמרים אלא את הבתים: לכה דודי, שמור וזכור, לקראת שבת, מקדש מלך, התעוררי, בואי בשלום" (אברהם יערי, אגרות א"י, עמ' 371)
היוצא מדבריו שנהגו לומר הבתים בר"ת "שלמה", ולדלג על ארבעה בתים: "התנערי", "לא תבושי", "והיו למשיסה" ו"ימין ושמאל", ר"ת "הלוי".
האם מנהג כזה, בירושלים או בקהילות אחרות, הוזכר במקורות נוספים?
כן הוא מנהג החלאבים יוצאי ארם צובא, ועיין בספר דרך אר"ץ שכתב ג' טעמים לסיבת הדילוג, (ולענ"ד כל הטעמים חלושים מאוד).
וכנראה שמזה נתייסד המנהג הנ"ל גם בישיבת פורת יוסף שמנהיגיה היו מיוצאי חאלב, ועדיין קיים מנהג זה בבתי הכנסת במרכז ירושלים, וכנראה שהבתי כנסיות הנ"ל, הושפעו מישיבת פורת יוסף.
אולי אפשר לסייע למנהג זה מהצילום של מהר"י צמח הנ"ל, שגם שם לא נזכרו אלא הבתים של ר"ת שלמה בלבד.
וכן נהג הגרע"י כמובא באורחות מרן
לעומת זאת, שאלתי ע"ז להנאמ"ן שליט"א, והשיב: 'למה לדלג?'
הבונה כתב:מענין לענין:
כידוע שבסדר היום לר"מ ן' מכיר (וכמדומה שראיתי שכך בסדור הרמ"ק), ישנו נוסח אחר של לכה דודי (יועתק בזאת).
מעניינים מאד ההבדלים מחד וההשוואות מאידך, מענין שבית אחד אומרים בגפרד אחרי מזמור שיר.
אם אני מבין נכון הר"ש אלקבץ פשוט סיגנן ושינה פיוט שכבר היה קיים קודם. האם ידוע מי חיבר את הנוסח הקדום יותר?
לכה דודי לקראת כלה, פני שבת נקבלה:
זכור ושמור בדבור אחד, נתן לנו המלך המיוחד, ה' אחד ושמו אחד, לשם ולתפארת ולתהלה:
לכה דודי וכו'
קדושת שבת הנחלתנו, ועל הר סיני קרבתנו, בתורה ומצוה עטרתנו, וקראתנו עם סגלה:
לכה דודי וכו'
נודה לך ה' אלהינו, כי ממצרים הוצאתנו, ומבית עבדים פדיתנו, ובכח ידך הגדולה:
לכה דודי וכו'
בתוך ים סוף הדרכתנו, ובנפול אויב שמחתנו, חיים וחסד עשית עמנו, להעבירנו במצולה:
לכה דודי וכו'
אתה אלהי האלהים, ומי כמוך באלים, משפיל גאים המגדילים, ומרים אביון לגדולה:
לכה דודי וכו'
בואי בשלום עטרת בעלה, וגם בשמחה ובצהלה, תוך אמוני עם סגלה, בואי כלה בואי כלה בואי כלה בואי כלה, בואי בשלום שבת מלכתא:
ויאמר: מזמור שיר ליום השבת וכו'
אתה האל עושה פלא, הוצאתנו מבית כלא, הורשתנו בית מלא, ארץ צבי מהוללה:
לכה דודי וכו'
איש_ספר כתב:[ליבס כותב שם שכל הנסיונות לאתר את מקור התמונה עלו בתוהו, ואין לדעת לאיזה חיבור זה שייך וכו' וכו'. מעניין שמתוך כל הנסיונות לא נעשה אפילו אחד הכולל פניה אל... מפרסם התמונה! זה שהיה נותן להם את כל המידע על מקור התמונה ומהות החיבור ממנו היא נלקחה. פלא].
כן מסתבר כתב:הבונה כתב:מענין לענין:
כידוע שבסדר היום לר"מ ן' מכיר (וכמדומה שראיתי שכך בסדור הרמ"ק), ישנו נוסח אחר של לכה דודי (יועתק בזאת).
מעניינים מאד ההבדלים מחד וההשוואות מאידך, מענין שבית אחד אומרים בגפרד אחרי מזמור שיר.
אם אני מבין נכון הר"ש אלקבץ פשוט סיגנן ושינה פיוט שכבר היה קיים קודם. האם ידוע מי חיבר את הנוסח הקדום יותר?
לכה דודי לקראת כלה, פני שבת נקבלה:
זכור ושמור בדבור אחד, נתן לנו המלך המיוחד, ה' אחד ושמו אחד, לשם ולתפארת ולתהלה:
לכה דודי וכו'
קדושת שבת הנחלתנו, ועל הר סיני קרבתנו, בתורה ומצוה עטרתנו, וקראתנו עם סגלה:
לכה דודי וכו'
נודה לך ה' אלהינו, כי ממצרים הוצאתנו, ומבית עבדים פדיתנו, ובכח ידך הגדולה:
לכה דודי וכו'
בתוך ים סוף הדרכתנו, ובנפול אויב שמחתנו, חיים וחסד עשית עמנו, להעבירנו במצולה:
לכה דודי וכו'
אתה אלהי האלהים, ומי כמוך באלים, משפיל גאים המגדילים, ומרים אביון לגדולה:
לכה דודי וכו'
בואי בשלום עטרת בעלה, וגם בשמחה ובצהלה, תוך אמוני עם סגלה, בואי כלה בואי כלה בואי כלה בואי כלה, בואי בשלום שבת מלכתא:
ויאמר: מזמור שיר ליום השבת וכו'
אתה האל עושה פלא, הוצאתנו מבית כלא, הורשתנו בית מלא, ארץ צבי מהוללה:
לכה דודי וכו'
דומני שהניסוח ’סיגנן ושינה פיוט מוקדם יותר’ אינו עולה בקנה אחד עם הניסוח שציטטתם השונה בתכלית מה’לכה דודי’ המוכר.
היה נכון יותר להתנסח שהאלקבץ יצר פיוט חדש על בסיס פזמון קדום, ואף השתמש בבית הראשון של הפיוט הקדום בשינוי קל (’שמור וזכור’ במקום ’זכור ושמור’ כדי שיתאים לאקרוסטיכון)
נ.ב. הבית ’בואי בשלום’ הוא בלא”ה תוספת לפיוט ה’לכה דודי’ כמו שהעירו.
זיז שדי כתב:לכאורה עיקר התפילה היא "בואי בשלום" וכל ההקדמה הן בסדר היום והן בלכה דודי אינו אלא כעין 'רשות' או תוספת. ולכן לא הוסיף כלום על האקרוסטיכון של שמן, אלא הוסיף את פיוטו לתפילה קדומה.
חזור אל “עיון תפילה וחקר פיוט”
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 20 אורחים