ההוא גברא כתב:"היאך בבעלזא מעוז המנהגים עקרו המסורת מקדמת דנא"
וכי בזמן שהב"ח היה אב"ד העיירה בעלז התפללו בה נוסח ספרד?
כל חסידות שמתפללים בה נוסח ספרד היא מעוז לעזיבת מנהג האשכנזים אשר מעולם, שמסרו נפשם על קדושת השם, וללכת אחרי נוסח שאפילו הספרדים לא נהגו בו.
שמא אתה מתכוון למנהגי אכילת קרעפלאך וכיוצא בזה? או למנהגי הנשים הזקנות הקרובים לדרכי האמורי?
נוטר הכרמים כתב:המנהג הרווח הוא לקרוא במגילה (א,טז) 'להיות כל איש שורר בביתו', השי"ן בשי"ן שמאלית כמו סין בסמ"ך, והיינו מלשון שררה כמו שפירש האב"ע דשורר בביתו היינו מושל באשתו, וכן מבואר בגמ' מגילה יב,ב דאפילו קרחא בביתיה פרשדכא (נגיד. רש"י) ליהוי.
אמנם מצינו בזה מנהג חסידים ששרשו מן הרה"ק השר שלום מבעלזא לקרוא בשי"ן ימנית, ואזי מתפרש מלשון משגיח ורואה כמו אשורנו ולא קרוב, וכן מראש צורים אראנו ומגבעות אשורנו.
והרבה נהגו בזה לקרוא פעמים בזא"ז האחת בשי"ן ימנית והאחת בשי"ן שמאלית, ראה בליקוטי מהרי"ח ח"ג סדר מנהגי פורים בשם קונטרס ליקוטי מנהגים מר' סנעדר מפרעמישלא. ובס' דרכי חיים ושלום [מונקאטש] סי' תתמה, ובמנהגי קאמרנא, בספר להב אש עמ' סא שכן נהג הרה"ק מזיכלין, ובספר לב שמח שכן נהג הרה"ק מאלעסק (חתן השר שלום).
. [/b]
ראה את הנסמן כאן.איש_ספר כתב:איני זוכר מה דובר על יחוס הספר לרוקח, אם הוא כמו הספר על התורה או ענין אחר.
לבי במערב כתב:ראה את הנסמן כאן.איש_ספר כתב:איני זוכר מה דובר על יחוס הספר לרוקח, אם הוא כמו הספר על התורה או ענין אחר.
איש_ספר כתב:הראה לי חכ"א בפי' הרוקח למגילה
מה כוונתו בשין? אולי חסר כאן ניקוד? ושימו לב לדבר אחר. מסתמא יכול לשמש עילה למשבשים בשין ימנית....
איני זוכר מה דובר על יחוס הספר לרוקח, אם הוא כמו הספר על התורה או ענין אחר.
באמונתו כתב:וכן היא שורר בשין הימנית, מקראות גדולות - דפוס ראשון, ראה המצ"ב
נוטר הכרמים כתב:המנהג הרווח הוא לקרוא במגילה (א,טז) 'להיות כל איש שורר בביתו', השי"ן בשי"ן שמאלית כמו סין בסמ"ך, והיינו מלשון שררה כמו שפירש האב"ע דשורר בביתו היינו מושל באשתו, וכן מבואר בגמ' מגילה יב,ב דאפילו קרחא בביתיה פרשדכא (נגיד. רש"י) ליהוי.
אמנם מצינו בזה מנהג חסידים ששרשו מן הרה"ק השר שלום מבעלזא לקרוא בשי"ן ימנית, ואזי מתפרש מלשון משגיח ורואה כמו אשורנו ולא קרוב, וכן מראש צורים אראנו ומגבעות אשורנו.
והרבה נהגו בזה לקרוא פעמים בזא"ז האחת בשי"ן ימנית והאחת בשי"ן שמאלית, ראה בליקוטי מהרי"ח ח"ג סדר מנהגי פורים בשם קונטרס ליקוטי מנהגים מר' סנעדר מפרעמישלא. ובס' דרכי חיים ושלום [מונקאטש] סי' תתמה, ובמנהגי קאמרנא, בספר להב אש עמ' סא שכן נהג הרה"ק מזיכלין, ובספר לב שמח שכן נהג הרה"ק מאלעסק (חתן השר שלום).
וכן נהגו בדור האחרון האדמורי"ם בעל דברי יואל מסאטמאר, בעל חלקת יהושע מביאלא, בעל דברי יציב מקלויזנבורג, בעל אמרי חיים מויזניץ.
ובקובץ נזר התורה [ה' אדר ב' תשס"ג] הובא בזה שאמר הגה"ק ר' יודלע' מדזיקוב שהכוונה היא מ' דארף אריין קוקען אין שטוב שיהיו כל מעשיהם כדת של תורה, ואמר, כי ממאמר זה אנו למדין שהרה"ק מבעלזא היה זהיר בבחינה זו להשגיח בעינא פקיחא על בני הבית.
ומנהג זה מתבסס על המסורה כמ"ש בספר שערי רחמים על השערי אפרים ש"ו סקי"ז. אמנם כבר העירו בזה, שלשון המסורה הוא: שרר ל' כתיב שי"ן. והביאור הוא שבכל מקום שנזכר בתנ"ך שרר כתיב בסמ"ך ולא בשי"ן, ואין הכוונה שורר בשי"ן ימנית, ראה מאמר הר"ד יצחקי בקובץ באו"י גליון לט עמ' קלו.
והתמיהה רבתי, היאך בבעלזא מעוז המנהגים עקרו המסורת מקדמת דנא על סמך פשט חדש (ושגוי לכאורה) במסורה, ומתוך כך באו לידי ביאור חדש במקרא שלא בא זכרו במפרשים הקדמונים.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 6 אורחים