יצג כתב:יעויין באנציקלופדיה תלמודית ערך יו"ט שני של גלויות ציון 182 ואילך.
אפרקסתא דעניא כתב:יצג כתב:יעויין באנציקלופדיה תלמודית ערך יו"ט שני של גלויות ציון 182 ואילך.
מה כתוב שם?
"שתי קדושות או קדושה אחת" לענין דינים הנוגעים לשני הימים כאחד, כיצד: רב אסי היה מבדיל בין יום טוב ראשון לשני182, ששני ימים טובים של גלויות שתי קדושות הם183, ונחלקו ראשונים: יש שכתבו שהואיל ואנו בקיאים בקביעות החודש הרי יום שני הוא חול גמור, אלא שאנו עושים אותו יום טוב משום מנהג אבותינו שלא ידעו בקביעות החודש כמונו ועשאום מאליהם מספק, ומי שהוא בקי בקביעות החודש צריך להבדיל184, ואין בדבר משום ספק ברכה לבטלה, [טור כ] שהרי היה בקי בקביעות החודש, וידע שהשני חול הוא185, אבל לסוברים שהם קדושה אחת, אין מבדילים, שכיון שחק חכמים הוא שהוטל על הגלויות לדורות לנהוג שני ימים ואפילו לא יהא עוד ספק בדבר186, הרי שניהם כיום אחד ארוך187. ויש שכתבו שבזמן רב אסי היו מקדשים את החודש על פי הראייה188, והיה במקום שאין שלוחי בית דין מגיעים קודם יום טוב, והיו עושים שני ימים מספק, ולא היה מבדיל בין שני הימים כשעשה שניהם מספק, אלא שלפעמים אירע שידע שיום טוב ראשון עיקר - שנודע לו שחיסרו בית דין את החודש שעבר189 - ואז היה מבדיל190, שאין ההבדלה ביום טוב הראשון סותרת את קדושת היום השני, הואיל ויום טוב ראשון הוא מן התורה ויום טוב שני מדרבנן, וכמה דברים האסורים בראשון מותרים בשני, נמצא שהוא יוצא מקדושה חמורה לקדושה קלה, ולכן מבדילים בין זה לזה כדרך שמבדילים משבת ליום טוב כיון שיוצא לקדושה קלה191. ואחרונים כתבו שלדעת רב אסי אף מי שאינו יודע אימתי קבעו בית דין את החודש, מבדיל במוצאי יום הראשון192, לפי שמן התורה אנו הולכים אחר הרוב, וברוב שנים אלול ואדר חסרים הם, וחכמים הצריכו לחשוש שמא מילאום, לסוברים כן193, ולכן מבדילים מראשון לשני194. ואמרו שרב אסי לא בתורת ודאי סובר שצריך להבדיל, אלא מסופק היה אם קדושה אחת הם או שתי קדושות, ולענין הבדלה החמיר להבדיל מספק שמא שתי קדושות הם195. וכתבו ראשונים שאין בכך משום ספק ברכה לבטלה, לפי שחיוב הבדלה מן התורה הוא - לסוברים כן196 - [טור כא] וברכה דאורייתא מברכים מספק, משום שברכה לבטלה אינה אסורה אלא מדרבנן, לסוברים כן197, או שכיון שספק של תורה להחמיר הרי זה כאילו חייבו אותו חכמים להבדיל, ואין זו ברכה לבטלה198. ויש שכתבו שרב אסי לא בירך ברכת הבדלה על הכוס, שהרי זה ספק ברכה לבטלה, אלא הבדיל בתפילה בברכה אמצעית, וחתם בברכת יום טוב199.
בנוסח ההבדלה שאמר רב אסי, כתבו ראשונים שהיה מבדיל ומברך "המבדיל בין קודש לחול"200, ויש מפרשים דבריהם שכן היה אומר בתחילת ההבדלה, אבל לא היה חותם הברכה כך, אלא היה חותם "המבדיל בין קודש לקודש" או "בין קודש חמור לקודש קל", כדי שלא יבואו לזלזל ביום טוב שני201. וכן כתבו ראשונים שאפשר שהיה חותם "המבדיל בין קודש לקודש", כדרך שאומרים בהבדלה משבת ליום טוב202.
להלכה כתבו ראשונים שאין מבדילים מיום טוב לחבירו, שאין הלכה כרב אסי203, ואף על פי שלהלכה שני ימים טובים שתי קדושות הם204, אין מבדילים, לפי שאף יום השני קדוש הוא, ואף על פי שמבדילים במוצאי שבת ליום טוב205, הרי זה לפי ששבת אסורה בכל מלאכה ויום טוב מותר במלאכת אוכל נפש206, מה שאין כן בשני ימים [טור כב] טובים של גלויות, שאף על פי שזה מדברי תורה וזה מדברי סופרים, שוים הם באיסור207. ורבים מהראשונים כתבו הטעם שאין מבדילים ביניהם שמא יבואו לזלזל ביום טוב שני208 - כדרך שלהלכה מטעם זה אין מברכים בגולה על ישיבת סוכה בשמיני עצרת209, ולדעת רב אסי אין חוששים לזלזול ביום טוב שני210 - או מפני שאחר שעשינו אותו קודש בקידוש ובתפילה, לא נעשנו חול בהבדלה, שהרי אלו שני דברים הסותרים זה את זה211. וכתבו ראשונים שביטלו חכמים מצות הבדלה שמן התורה - לסוברים שמצות הבדלה ביום טוב היא מן התורה212 - כדי שלא לעשות יום טוב שני כחול, שיש כח ביד חכמים לעקור דבר מן התורה בשב ואל תעשה213, או שאין בזה ביטול מצות הבדלה, שכן בהבדלה במוצאי יום טוב שני הוא יוצא גם ידי חובת ההבדלה של יום טוב ראשון, כדרך שמי שלא הבדיל במוצאי שבת מבדיל והולך עד שלישי בשבת214.
182. ביצה ד ב.
183. עי' ציון 158. גמ' שם ורא"ה וחי' המאירי.
184. עי' ציון 173. רש"י שם ד"ה והא וד"ה ספוקי.
[טור כ] 185. חי' המאירי שם, וצ"ב שהרי סו"ס לדעת רב אסי יש כאן ספק שמא קדושה אחת הם, עי' ציון 195 ואילך, ונמצא שעדיין יש כאן ספק ברכה לבטלה. ועי' ערוגת הבשם ח"ב עמ' 44: שהואיל ומברך משום ספק מצוה של הבדלה, אין זו ברכה לבטלה, ואפשר שלדעתו היה ר"א בזמן הראייה, עי' להלן.
186. עי' ציון 161.
187. רש"י שם ד"ה ספוקי. ועי' ציון 212 ואילך.
188. ע"ע קדוש החודש, מחלוקת מתי התחילו לקבוע ע"פ חשבון.
189. ר"ל שהגיע שליח למקומו במקרה, (עי' ציון 44 ואילך, שבמקום שמגיעים שלוחי ניסן ולא שלוחי תשרי, עושים בפסח שני ימים, ולפ"ז עושים אף במקום רחוק שהגיע שליח במקרה, ועי' ציונים 172, 944, 1370), או ששיער ע"פ חשבון מתי קבעו בי"ד את החודש, ע"ע הנ"ל, ועי' ס' עיר הקודש והמקדש פי"ח עמ' רלד - ה.
190. עי' רא"ה ביצה שם.
191. ע"ע הבדלה עמ' סט. רא"ה שם (צימבליסט עמ' קמא).
192. מרומי שדה שם והעמק שאלה שאילתא מו אות ה, לסוברים שר"א היה בזמן שקידשו ע"פ הראייה. ועי' מנ"ח מצוה שא, שתמה למה היה מבדיל, ונשאר בצ"ע.
193. עי' ציון 35 ואילך.
194. מרומי שדה והעמק שאלה שם.
195. גמ' ביצה שם.
196. ע"ע הבדלה, כרך ח עמ' סח - ט מחלוקת ראשונים בהבדלה של יום טוב אם היא מן התורה, ועי' פמ"ג או"ח סו"ס רצו והעמ"ש שאילתא ט אות ד.
[טור כא] 197. ע"ע ברכה שאינה צריכה, כרך ד עמ' רפ, מחלוקת ראשונים. ריטב"א בשמ"ק ביצה שם בתי' ב'. ועי' העמ"ש שם שתי' שאע"פ שהבדלה ביום טוב מדרבנן, צריך להבדיל, כיון שמחמת הספק שמא שתי קדושות הם אסור למעשה לעשות מלאכה בראשון לצורך השני, עי' ציון 231, ובשני הותר, ואין כאן משום ספק ברכות להקל.
198. ראבי"ה סי' תשיז, ולפ"ז אף אם ברכה לבטלה אסורה מה"ת, מותר לברך. ובעיקר הנידון של ברכה לבטלה, צ"ב שהרי מה"ת ודאי צריך להבדיל, והספק הוא שמא עשאום חכמים קדושה אחת ופטרוהו, וכיון שהחמירו מספק, אין כאן ספק ברכה לבטלה.
199. ריטב"א שם בתי' א', ולכאורה א"א לומר כן להגי' "מבדיל ומקדש", עי' ציון 202, וכן ל"מ כדבריו בראשונים שבציונים הבאים. ועי' ידי אליהו (גאליפפה) תיקון לד (יא ב).
200. רש"י ביצה ד ב.
201. שמ"ק שם, וצ"ב שלשון רש"י שם ל"מ כן; מנ"ח מצוה שא סוף אות א.
202. ע"ע הבדלה. רא"ה שם, ועי' ציון 191 שאף היום השני קודש הוא מדרבנן, והוא מבדיל בין קדושה חמורה לקדושה קלה. ועי"ש שגורס בגמ' שם שהיה מבדיל ומקדש, וכ"ג ראבי"ה סי' תשיז וריטב"א סוכה מז א וערוגת הבשם ח"ב עמ' 44, ועי' ציון 199.
203. תשו' הראב"י אב"ד סי' יד; עיטור שחיטה שער ב ח"ו (מהדו' רמ"י מו ע"א) וסוכה סוף ח"א; פסקי תוס' ביצה פ"א אות טו; אגרות הרמ"ה עמ' קמח וקנב; רשב"א ורא"ה ומאירי ביצה ד ב; ריטב"א סוכה מז א ובשמ"ק ביצה שם בשמו; טור או"ח תקלט.
204. עי' ציון 176.
205. עי' ציון 191.
206. ע"ע יום טוב, כרך כב.
[טור כב] 207. רא"ה ביצה שם.
208. פסקי תוס' שם; ריטב"א סוכה שם; מאירי שם טעם א; טור שם, ועי' תשו' הראב"י אב"ד שם. ועי' מנ"ח מצוה שא, שאע"פ שר"א ברך "בין קודש לקודש", עי' לעיל, יש כאן זלזול, כיון שמכח ההבדלה ניכר שהראשון קודש וממילא השני חול, ומהקידוש נראה שהוא קודש, וסותרים זל"ז, וצ"ב.
209. עי' ציון 1396 ואילך. ריטב"א שם, וכעי"ז בתשו' הראב"י אב"ד שם, ועי' יתרון האור למשניות ביצה פ"ב; צל"ח ביצה שם ומנ"ח מצוה שא סוף אות א.
210. רשב"א שם בשם י"א, שרב אסי סובר כר' דוסא בן הרכינס (עירובין לט א) שאינו חושש לזלזול ביום טוב שני של ר"ה, והלכה כחכמים שם מ א שחוששים לכך, ע"ע ראש השנה. ועי' יחוסי תנאים ואמוראים ע' חנא (ה) עמ' של, שרב אסי מודה בישיבת סוכה, שמראה בחובת ישיבתו בשמיני, כאילו הוא שביעי, משא"כ בהבדלה אין לחוש, כיון שמקדש ביום טוב שני.
211. ראב"י אב"ד שם והעיטור שם ושם, לשיטתם שמטעם זה אין מברכים על סוכה בש"ע, עי' ציון 1423, וכ"כ בצל"ח שם ובמנ"ח שם; אגרות הרמ"ה שם ושם; מאירי שם טעם ב.
212. עי' ציון 196.
213. אגרות הרמ"ה שם טעם ב.
214. ע"ע הבדלה: לאחר זמנה, ושם מחלוקת אחרונים אם אף ביום טוב מבדיל והולך בלילה הבא. אגרות הרמ"ה שם טעם א', וכעי"ז בראב"י אב"ד שם. וצ"ב כשחל יום טוב ראשון בחמישי, אם הבדלה של מוצ"ש עולה ליו"ט, אף על פי שבאמצע חלה שבת, ואין מבדילים מיו"ט לשבת החמורה ממנו.
הנה, ז"ל הגר"א: וי"א דכל זה במלאכה גמורה כגון כותב ואורג, אבל הדלקת הנר בעלמא או הוצאה מרשות לרשות א"צ לזה - ...ממה שהתירו למיכחל עינא וכיוצא בזה בי"ט שני ועסי' תצ"ז ס"ג וא"ל ממת שהתירו בו מלאכות גמורות די"ל דמלאכה קודם הבדלה דרבנן והתירו כמו בי"ט ב'.עושה חדשות כתב:וע"ע בד' הגר"א שם שהביא ראיה להתיר מלאכות קלות קודם אמירת ברוך המבדיל, ממה שמצינו קולות ביו"ט שני, והר"ז קודם אמירת ברוך המבדיל של יו"ט ראשון. והיינו דלדעת הגר"א גם קידוש וערבית ל"מ לזה.
ואולי זאת כוונת הגר"א, דהוכיח ממיכחל עינא דמלאכות קלות מותרות, ועל כרחך הגדר בזה כהגרי"ז, וממילא בכלל אין לאסור מלאכות ביו"ט שני מצד קודם הבדלה של יו"ט ראשון, כי הרי אין שום חובת הבדלה על יו"ט ראשון כעת.
משתמשים הגולשים בפורום זה: אין משתמשים רשומים ו־ 140 אורחים